Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
ДЕБЮТ МАРИ САН-АНДРЕС 6 ЧЕРВНЯ 2004 РОКУ
-Ого. -Погляньте!
Яка сукня!
Агов!
Чому зависло?
-Наш Інтернет — лайно. -Дивись, щоб дядько цього не почув.
Він щойно перейшов на тарифний план 999.
-Може, хтось щось завантажує. -Завантажує?
О, це пані Берта.
-Вітаю. -Вітаю, Роуз.
-Там! -Це він!
-Агов! -Що ти робиш?
Я записую компакт-диск.
-Справді? -Так.
Зробиш це пізніше. Ми дивимося дебют Мари Сан-Андрес.
-То й що? -Що?
-Мені байдуже.
Байдуже?
-Байдуже? -Роуз!
-Уже йде, Роуз!
-Ось! -Зараз буде!
-Зачекай. -Швидше, зараз буде.
-Ну ось! -Ось!
Вона повертається.
-Ще трошки! -Трошки!
-Ось так! -Агов!
Халепа!
ВІСІМНАДЦЯТА ТРОЯНДА
Любий, не бурчи.
Мамо, я не розумію, що ми тут робимо.
Нова робота. Нові можливості.
Тітка Какаї запропонувала мені керувати її курортом.
ЛАСКАВО ПРОСИМО НА БОРТ
Ми житимемо в тітки Какаї?
Ні.
Ми орендуємо будинок біля курорту.
Там є комп'ютер?
Напевно, ні.
Як спілкуватися з татом?
Може, там є інтернет-кафе.
Прошу, зніми ці окуляри.
Сонця ж немає.
Ходімо.
Боже! Дівчата!
Мої красиві очі помітили білий шоколад у чорній куртці!
Оце так!
Який хлопець!
-Джордане! -Іду!
ЗОНА З ОБМЕЖЕНИМ ДОСТУПОМ
Ти така гарна.
Ти така мила.
Ти не дуже стараєшся, але ти гарненька.
Люба.
Можеш хоч цілу вічність дивитися в дзеркало,
але обличчя не зміниться.
Тату, серйозно? Ти такий зануда.
Твоє гарненьке обличчя.
Ти не дала мені закінчити.
-Справді? Ти ж несерйозно. -Ти зашарілася.
Усе було б добре, якби не твоє волосся.
Воно прилипло до чола. Таке жирне.
Ні.
Я поїду до міста за покупками.
Скажи, якщо потрібен шампунь, кондиціонер чи ще щось.
Не треба, тату.
Я сама куплю. Скоро зарплата.
Стривай. Ти ж казала, що відкладаєш гроші на дебют.
Так і є.
Тоді я куплю тобі.
Обіцяєш?
-Так. -Справді?
Ти найкращий, тату!
Люблю тебе, тату! Дякую!
Я тебе люблю. Будь ласка.
Що відбувається?
-Ти саме вчасно! -Чому?
Що там?
Відійдіть!
Що відбувається?
Що за чорт? Я нічого не бачу.
-Який він? -Схожий на Джека!
-На Джека! -Хто це?
Хлопець з «Титаніка»!
-Леонардо ді Капріо? -Так, дівчинко.
Не жартуй. Це моя любов.
Він мій.
Боже мій!
Припиніть кричати!
Пані Мелай!
Не кричіть на пані Мелай!
Пані Мелай!
Можете… Перестаньте кричати!
-Що відбувається? -Пані Мелай.
Що відбувається? Хтось знову тицьнув когось ручкою?
Ні, пані. Нічого не сталося.
Кажуть, що хлопець із «Титаніка»…
Що?
Леонардо де Капре?
«Капріо».
Капріо!
-Пані Мелай. -Капріо! Капріо!
-Ходімо в сад. У сад. -Гаразд.
Леонардо!
Що з тобою?
Він звернувся до мене!
Він торкнувся моєї руки. Думаю, я йому подобаюся!
Леонардо!
Ось так.
Камелії та жоржини, я посадила вас разом.
Ви будете розкішними, коли розквітнете.
Новий ґрунт і все таке.
-Гарно. Дуже гарно. -Агов.
Не дивуйся, якщо вона відповість.
Мама казала, що до них треба ставитися, як до дітей.
Треба розмовляти з ними й піклуватися про них.
У тебе вдома багато рослин?
Так. Було ще більше до від'їзду мами.
Вона тільки й робила, що доглядала сад.
-Бачу, ти схожа на неї. -Так.
Я навіть така ж вродлива.
От склероз! Я забула добриво за деревом!
Пані Мелай, я принесу.
-Так? -Не хвилюйтеся.
Іди.
Воно в джутовому мішку. Ти побачиш.
-Я принесу. -Дякую.
Перепрошую. Це комп'ютерний клас?
Так.
Можна скористатися?
Ні. Не працює.
Усі?
ЗАВГОСП
Це немож…
Привіт, Джордане!
Боже…
Чорт!
Дівчата, він зник!
Ви йдіть ліворуч. А ви — праворуч. Добре?
Який секретний код?
Просто кричи.
Ти куди підеш?
-Так. -Я залишуся тут.
Мрій далі! Ходімо.
-Гаразд, ходімо! -Джордане!
Лови. Бувай!
Чорт. Нічого собі.
ІДЕМО ДО РІВНОСТІ ЗАВДЯКИ ОСВІТІ
Який сморід.
Агов!
Боже мій!
Чорт! Ти…
Ти не дивишся…
Що це?
Що це за смо…
Лайно?
Ти серйозно? Чому ти ходиш із лайном?
Це добриво!
Це для… Це для моєї…
Це для моєї…
Що тепер?
Для моєї стипендії.
Чув про громадські роботи?
Придурок.
Стипендія.
Це не добриво. Це лайно.
Ти постійно повторюєш «лайно». Це ти лайно!
Я сказала, що це добриво. Угамуйся!
Ну ти й нахаба. Це ж ти на мене налетів.
Це я винен, що від нас смердить?
-Так! А ти! -Це ти принесла лайно.
-Хотіла сказати «а то»? -Нахаба! Я знаю всіх студентів тут.
Лише клацну пальцями, і вони чекатимуть на тебе.
Дістанеш по заслугах. Тобі кінець.
-Я клацну, і все! -Годі.
-Нічого не ясно. Ти так торохтиш. -Вибачся переді мною!
Вибачся переді мною!
-Вибачся! -Вибачитися? Це ти…
Боже мій!
Що за чортівня?
Це ти винен!
Слідкуй за язиком!
Привіт.
Ти звідси?
Дурню, говори англійською.
Іноземці справді не приймають душ щодня?
Пахне потом.
Ні!
Пахне лайном, яке розчавили.
-Фу! -Кого ти назвав лайном?
Що за…
Ну ж бо. Га?
Думали, я не розумію?
Ну ж бо! Скажіть мені це в обличчя.
-Агов. -Кажіть.
Знову ти?
-Скажи йому, Роуз! -Що тепер?
Чому ти тут?
Вона винна в тому, що від мене смердить.
Гівнючка.
Кого ти так назвав?
Тебе хтось обісрав? Ти так само смердиш!
Він на мене налетів, коли я несла добриво.
Ми обоє в добриві. А цей дурень тепер звинувачує мене.
-Скажи правду. -Яку?
Ти, як і всі в школі, переслідуєш мене.
Навіть тут? Серйозно?
Жодної хвилини спокою.
Ну ти й нахаба. Ти надто самовпевнений.
Я тут працюю.
Я тут працювала, коли ти сюди переїхав, колонізаторе!
Колонізаторе!
Колонізатор? Якого біса?
-Колонізатор… -Не лайся тут, гаразд?
-Тут не можна лаятися. Геть. -Я не піду.
Не підеш? Геть!
-Я заплатив за годину й досиджу тут. -Нахаба.
Ось так. Ти заплатив, так?
Не можна так. Я заплатив гроші!
Якого біса?
Здоровило плаче через десять песо. Ось твої десять песо.
Мені не потрібні десять песо.
-Вимітайся! -Геть.
Де ваш бос? Я поговорю з ним.
-Бос? -Він сказав «бос»!
Він хоче бачити боса!
Я тут головна.
Я бос. Нічого не вийде. Іди додому!
Іди додому!
-Іди додому, гівнюче! -Ти смердиш.
-Навіть клієнти не витримують. -Ти смердиш!
Не відчуваєш, як від тебе тхне? Відчуваєш.
-Це ти смердиш! -Іди додому, гівнюче!
Додому, гівнюче!
-Ти смердиш. -Ти смердиш.
Ти смердиш!
ІНТЕРНЕТ-КАФЕ «ЗЕЛЕНЕ НЕБО»
Я не хочу тут бути!
Чому я… Чому я тут? Чому я тут, мамо? Чому?
-Мамо? -Так?
Можна пластівці?
Що?
Ой, любий. У нас немає пластівців. Я не встигла сходити в магазин.
Тут продають тільки данггіт.
Дякую.
Мамо, я не їм рису вранці.
Чому?
Ми це вже не раз обговорювали. Тато не їв рису. Американці його не їдять.
Але ти ще й піной. Тож їж рис.
Ні! Я американець!
Знаєш, Джордане,
якщо ти так поводитимешся, ти не зможеш освоїтися тут.
Будь відкритим і з часом знайдеш нових друзів.
Чому я не можу бути з татом?
Мамо.
Добре. Будь ласка, купи мені комп'ютер.
Навіщо?
Щоб писати татові.
Щоб він забрав мене.
Він уже відповів?
Коли він відповість.
Тож пиши йому листи.
Як мені писати, якщо в нас немає комп'ютера?
Прошу. Припини, гаразд?
Ти запізнишся до школи. Тобі час іти. Іди.
Джордане.
Ти залишив обід. Джордане.
ПЕРШИМ ПОКЛАЛИ — ПЕРШИМ ВИКОРИСТАЛИ
Пані, допоможіть, будь ласка, дістати шоколадний напій.
Я не дістаю до полиці.
Агов! Я перша! Це мій!
Твій? Він у мене в руках.
Це мій. Я хотіла купити його.
Я попросила допомогти, бо не могла дістати. Віддай.
-Я не винен, що ти маленька. -Хуліган!
Вважаєш себе красенем?
Я цього не казав.
«Вважаєш себе красенем?»
Це єдине, що вас тут цікавить, — довбана зовнішність.
Що?
Ти постійно повторюєш «довбаний» і «лайно». Вічно лаєшся.
Батьки не вчили манер?
Це мій!
Ти просто змарнував його.
Ціна…
Привіт. Одна година.
Вільних комп'ютерів немає.
Там є. Я не сліпий.
Цей?
Він зайнятий. Клієнт у вбиральні.
Там зайнято.
Він повернеться.
Гаразд. Я почекаю.
-Добре. Чекай. -Я почекаю.
Прошу.
Роуз!
Пані Берто!
-Ти в курсі. Мені на одну годину. -Звісно. Ось цей.
Так! Мій улюблений. Дякую.
Прошу, пані Берто.
Агов.
Це мій. Я чекав. Ти сказала чекати, і я чекав.
Це постійна клієнтка. Вона забронювала. Ти ж не бронював?
Бронювала? Я чув вашу розмову. Вона не бронювала.
Поскаржитися голові барангаю? Я поскаржуся.
-На що? -Я поскаржуся голові.
Нехай закриють кафе.
-Куди ти? -До голови. Ти чула.
До голови! Ходімо. Я піду з тобою до голови.
Я поскаржуся на тебе, бо ти вкрав мій шоколадний напій.
-Що? Пам'ятаєш? -Шоколадний напій?
Через це не можна скористатися комп'ютером?
Я куплю тобі десять. Хочеш десять?
-Справа не в цьому. -Що?
-Справа в моїх… -У чому?
У моїх… принципах.
Принципах? Про що ти?
Не твоя справа. Ось що.
Ти з мене глузуєш?
Бачиш це?
Обережно. Я попрошу тебе відлупцювати.
Вони відлупцюють тебе, якщо не підеш.
Бачиш? Краще йди.
Мені тебе шкода. Іди додому.
Я відлупцюю тебе, малюче.
РОЗШУКУЄТЬСЯ ЗЛОЧИНЕЦЬ
Чому в тебе мокра сорочка?
-Через одну дурепу. -Тепер ти ще й з дівчатами конфліктуєш?
-Джордане, так не можна. -Та ну.
Звісно, я знаю. Це вона зі мною конфліктує.
Не впускає в інтернет-кафе й не дає комп'ютер.
Хочеш, я поговорю з адміністратором?
Тітка Какаї знає власника.
Ні, мамо, усе гаразд, я впораюся сам.
-Добре. -Усе гаразд.
Але ти можеш допомогти, якщо справді хочеш, мамо.
Я прошу про це весь тиждень.
Мамо, прошу, придбай комп'ютер. Це все, що мені треба.
Ми поки що не можемо собі цього дозволити.
Я тільки почала працювати на курорті.
Ми можемо купити тільки найнеобхідніше.
Але, мамо, він мені потрібен, щоб писати татові.
Він відповів?
Чому ти постійно це запитуєш?
Звідки мені знати?
Тато не відповідає тобі вже десять років!
-Може, час здатися. -Ні!
Я не відмовлюся від тата. Я не зроблю, як ти.
Він мені відповість.
Я знаю це. Він відповість, бо я його син.
Він мені відповість.
Знаю.
Комп'ютерів немає попри те, що ви щойно відкрилися.
Так.
Для тебе немає вільних комп'ютерів.
Я почекаю.
Я можу чекати весь день.
Тоді чекай.
Пані Берто!
-Роуз! -Маєте чудовий вигляд.
Час із любчиком.
Може, вам треба більш ніж годину. Гарна пара.
-Справді? -Ідеальна пара.
Дякую. Вона сказала, що ми гарна пара.
-Скільки ще часу? -Тридцять хвилин.
Добре, 30 хвилин. І я тебе.
Зачекай. Я майже закінчив.
Він там від самого ранку.
Довго завантажується.
Він сказав, що чекатиме, скільки треба.
Наполегливий, так?
Цікаво, скільки він протримається.
-Дякую. -Усе тут.
Дякую.
Я в грі.
Роуз, може, у пана Блондина якісь важливі справи онлайн.
Він уже довго чекає.
Так, Роуз. Нехай скористається компом.
Бідолаха.
Ти така безсердечна, Роуз?
От чесно, ви троє швидко перевзуваєтесь.
Псс. Агов.
Ми зачиняємося за 15 хвилин.
Я не піду.
Поки не перевірю пошту.
Я лагодитиму ксерокс.
Я буду там п'ять хвилин.
То й що?
Я ж сказала, що буду там п'ять хвилин.
-Чуваче, сідай за цей. -Зачекай…
-Швидше. -Сідай там.
Сідай там.
Ну ж бо.
НОВИХ ЛИСТІВ НЕМАЄ!
ІНТЕРНЕТ 10 ПЕСО ЗА ГОДИНУ
ЩАСЛИВА ГОДИНА
Що? Він щойно пішов.
І п'яти хвилин не минуло.
Це все?
Так. Швидко.
Усе гаразд, люба?
Я думала про нашого дивного американського клієнта, тату.
Про сина Тесс.
Красень, так?
Не дуже.
-Тобі він подобається? -Ні.
Бачиш? Ніздрі розширюються.
Ні, тату. Це маячня. Справді.
-Розкусив. -Ні.
Розумієш, тату,
він постійно намагається потрапити в «Зелене небо».
Кажу ж.
Але він там нічого не робить. Просто надсилає листи.
Він не користується Friendster. Не грає в ігри. Не заходить на YM.
Значить, це не важливо для нього.
Можливо, він пише важливій для нього людині.
Може, це його тато.
Знаєш, люба, важко бути далеко від того, кого любиш.
Як ти й мама?
Це інше. У нас із мамою все добре.
Мама дзвонить мені щодня.
І я знаю, що вона повернеться.
Але у випадку Джордана все може бути інакше.
Тож стався до цього з розумінням.
Добре, закинь голову.
Я принесу лід. Чому в тебе знову йде кров із носа?
Може, я не звикла бути доброю, тату.
Закинь голову.
Серйозно, ти… Де рушник?
-Роуз. -Це Роуз.
Сідай з нами.
Привіт.
Привіт?
Привіт!
Посеред битви
Гітарних струн
Немає ні вчора, ні завтра
Це наша мить
Ми не підемо
Бачиш?
З мене досить, з мене досить драми
Є хвилинка?
Можливо, просто можливо
Пізніше, коли я повернуся додому
Я посміхатимуся
Так!
Я замкну
Весь гнів і нудьгу
У капсулі
Дякую!
Джордане!
Це було круто!
-Ти співаєш у гурті? -Круто!
Що таке?
Схоже, ти впишешся. Ти класний.
Я…
Я просто слухаю музику. І все.
Дивно, що ти її розумієш. Там же все тагальською.
Ти ж англомовний?
Той що, що тагальською?
Хороша музика.
У кафе багато хто просить записати пісні GSK.
Я знаю їх напам'ять.
Але щоразу, коли я їх вмикаю, у мене проблеми з татом.
Він каже вимкнути.
У мене так само. Мама така сама. Їй це не подобається.
Може, це через вік.
А мій тато… він любить цю музику.
Він фанат металу.
Він любить GSK.
З мене досить, з мене досить драми
Пізніше, коли я повернуся додому
Я посміхатимуся
Що це значить?
-Що таке? -Що ти робиш?
Чому ти така люб'язна?
Ти тут сам, так? Це місце вільне.
-Тобі самотньо, тож я посиджу з тобою. -Мені не самотньо. У мене все добре.
Там-там. Усе добре.
Правильно «так-так». Ясно? Га?
Так-так. Байдуже.
Хочеш?
Ні, дякую.
Джордане!
Ти йдеш у «Зелене небо»?
Можливо.
«Можливо»? Чому не сказати прямо?
Чому ти така добра до мене?
Я не розумію. Я не самотній, ясно? Усе добре.
Це був жарт. Ти надто драматизуєш.
Я просто хотіла перепросити.
За що?
За те, що поводилася не дуже гарно.
Ти розумієш, про що я. Я перепросила, не змушуй пояснювати.
Ти ж зрозумів.
Можеш приходити в «Зелене небо» й писати скільки завгодно.
Моя мама працює за кордоном.
Тож я знаю, як це — коли хтось живе далеко від тебе.
Ти за мною шпигуєш?
Гібо й інші мені сказали. Розбирайся з ними.
Шпигую? Не будь дурнем.
Так, добре. Я писав татові.
Він у США.
Хочу, щоб він мене забрав.
Тоді пиши йому щодня.
-Так і роби. -Так.
Щоб він приїхав по тебе.
І я позбудуся головного болю.
Що ти сказала?
Нічого. Я нічого не сказала.
-Я так і думав. -Ходімо.
Я так і думав.
Так багато.
Треба віддати тобі належне.
Я захоплююся твоєю наполегливістю.
Так, це…
Минуло два роки.
Я вже два роки пишу йому листи.
Знаєш, як я знайшов його адресу? Два роки тому.
Я просто рився в маминій шухляді.
-Тільки так я зміг знайти його контакти. -І він досі не відповів?
Може, це навіть не його електронна пошта.
Може, це чиясь інша.
Ні, я впевнений.
Я впевнений, що це його. Вибач, я збрехав.
Він відповів.
-Але лише на перші кілька листів. -Може, він зайнятий.
Або, може, забув відповісти?
Не знаю. Може, його це дратує?
Ти трохи переборщив із листами.
Хіба я винен?
Мені потрібен тато.
Коли ти його востаннє бачив?
Десять років тому.
Минуло десять років. Мені було сім.
Ого.
Так довго.
Ти все ще хочеш поїхати з ним?
Що такого особливого в США?
Ти не думав про це?
А що, як ти сумуватимеш за філіппінськими друзями?
У мене немає друзів.
Я так і думала.
Знаєш, мені дещо спало на думку.
Може, татові не подобається, що ти впадаєш у відчай.
Я й справді у відчаї.
Хіба не видно?
Я розумію.
Згадай групу Джели. Вони ж тобі не подобаються?
Бо відчайдушно намагаються привернути твою увагу.
Але ти не хочеш, щоб тебе змушували робити це. Розумієш?
Чому ти порівнюєш Джелу з моїм татом?
Хочеш, щоб я втік? Уникав його? Ігнорував? Ти…
Ні. Не так.
Зроби так, щоб він сам тягнувся до тебе. Навіть якщо ти хочеш поговорити з ним,
не покладай на нього відповідальності.
Але я його відповідальність. Я його син.
До чого ти ведеш?
Ти завжди сперечаєшся. Облишмо цю тему.
Гаразд. Я слухаю.
-Забудь. Не говори зі мною. -Я слухаю. Роуз. Я уважно слухаю. Прошу.
Що ти пропонуєш?
Ти маєш показати йому, що ти даєш собі раду.
Розумієш? Що у твоєму житті щось відбувається.
Що ти чогось досягнув.
Ти маєш стати кимось.
І як мені це зробити? Тут.
Дуже хороше запитання. Ти звернувся до потрібної людини.
Гаразд. Дивися сюди.
Бачиш це фото? Знаєш пана Чіто?
Очевидно, ні.
Ось він. Це пан Чіто.
Пан Чіто став радником.
І він мій дядько.
Він власник «Зеленого неба».
Але його вибрали завдяки мені.
Я йому допомогла.
Я розробила плакат і написала пісню для його кампанії.
Бачиш? Він став кимось.
Я можу зробити це для тебе.
Ти просто маєш мені заплатити.
Ти зараз схожа на шахрайку.
Я шахрайка? Обійдешся без чипсів.
Це не шахрайство.
Я не беру багато.
Ну ж бо.
Навіщо тобі гроші? Ти ж тут працюєш.
Я збираю на дебут.
«Дебут»?
Дебют? Ти маєш на увазі «дебют»?
Дебют. Дебут. Одне й те саме.
Як скажеш.
Ти хочеш одягти сукню та танцювати з хлопцями.
Ось на що ти збираєш гроші.
Усе набагато глибше.
Хіба ти не знаєш, що це мрія кожної філіппінки?
Може, тому філіппінки… філіппінці не мають грошей.
Це непрактично. Дуже непрактично.
Знову починаєш. Ти такий пихатий. Не будь таким зверхнім.
Ти американець, але все одно ти тут і терпиш це.
Скільки разів ти повторюватимеш… Це тому, що тато пішов, я не…
Байдуже. Ти забагато говориш.
Допоможи мені зібрати гроші на дебют,
а я допоможу тобі з батьком.
Не знаю.
Поверну гроші, якщо не спрацює.
Гарантія повернення.
Так? Що скажеш?
Ну ж бо.
Як у пісні Сандари Пак: «Ти з нами чи ні?»
Потиснімо руки.
Гаразд. Зробімо це.
Так! Правильне рішення!
Чудовий вибір. Це твоє.
Зупиняйся, коли голова боли…
-Тату. -Твоя донька тут.
Мама хоче з тобою поговорити.
Привіт, мамо. Я сумую за тобою.
Я тебе люблю. Дуже сильно люблю.
Ого! Як приємно це чути, люба. Я теж тебе люблю.
У тебе гарний настрій.
Нічого такого, мамо. У мене просто новий підробіток.
Люба, я тут гарую не для того, щоб ти шукала підробітки.
Мамо, пообіцяй мені,
що ти будеш на моєму дебюті.
Звісно.
Чекай, у тебе вже є список хлопців, з якими ти танцюватимеш?
Серйозно? Список?
Звісно!
Шукай вродливих.
Тату, мама хоче, щоб я шукала вродливих хлопців.
Ось як привернути увагу тата.
1. ЗДОБУТИ ВИЗНАННЯ В ШКОЛІ
2. ПОТРАПИТИ В МІСЦЕВУ ГАЗЕТУ РОМБЛОНА
Ти серйозно? Я за це плачу?
3. СТАТИ ВІДОМИМ І ПОТРАПИТИ НА ТБ
Я всю ніч це планувала.
Думай, що кажеш.
Третій пункт. «Стати відомим і потрапити на телебачення».
І як ми це зробимо?
Знову цей песимізм. Ти проти всього.
Залиш це мені. Я все зроблю.
Гаразд.
Я залишу всю роботу тобі, пані Чудотворице.
Ось так.
Так тримати.
-Готовий отримати гроші назад. -Що?
Нічого.
Ну ж бо. З чого почнемо?
Не хвилюйся. У мене вже є план.
Я зроблю тебе президентом студентської ради.
Роуз, я щойно перевівся.
Ніхто не проголосує за мене.
Це ти так думаєш.
Усміхайся. Ширше.
Отак.
Помахай їм.
Помахай їм, ну ж бо.
Дівчата!
А тепер скажи їм:
«Я люблю вас».
Навіщо мені це казати?
Просто скажи.
Я люблю вас!
Прокричи!
Я люблю вас.
І ми тебе любимо, Джордане!
Гаразд.
До роботи.
Спокійно, Роуз. Нам тут не платять.
Точно.
Ви хочете, щоб я виставила рахунок Джордану?
Зачекай. Джордане!
Так?
Що таке?
Джордане, здається, у тебе брудні пахви.
Перевір.
Боже мій!
Ось про що я. До роботи, до роботи!
Боже мій!
Голосуйте за Джордана. Скажіть…
Ідеально! Сюди, Кейсі. Тримай. Ти ж високий, так?
Коли прийдуть наші друзі, віддай їм це.
Скажи, щоб голосували за Джордана.
-Після виборів… -Роуз.
Гаразд. Дякую. Бережи себе.
Що таке?
Я роздаю листівки й кульки.
Роби це поруч зі мною.
Чому?
Бо ти мені потрібна.
Мені потрібен мій керівник кампанії.
Як скажеш.
Джордан! Джордан! Джордана в президенти!
ДЖОРДАНА АНДЕРСОНА В ПРЕЗИДЕНТИ
Я це зроблю.
КЛАДІТЬ СВІДОЦТВО ПРО РЕЄСТРАЦІЮ КАНДИДАТА СЮДИ
Зробімо фото.
ТОРГОВИЙ ЦЕНТР «ДІ ЕНД СІ КАСТРО»
Яка гарна.
Дуже гарна.
7 000 ПЕСО
Розкішна сукня.
-Дуже гарна! -Тобі пасуватиме.
Я сподівалася на знижку, адже ми подруги.
Гаразд, я скажу мамі.
-Обіцяєш? -Так.
До речі, чому Джордан не з тобою?
Якщо я приведу його, ти зробиш більшу знижку?
Я не про це!
Ні. Просто як йому приміряти це для завершення кампанії?
Я розберусь із цим. Просто вгадаю його розмір.
Той дурень зайнятий репетицією промови.
-Промови? -Промови.
Гаразд. Роуз?
Джордан не запрошував тебе на побачення? Ви завжди разом.
Фу! Цього не буде. Це огидно!
-Ні? -Між нами нічого такого.
Цього не станеться.
Я просто допомагаю йому з виборами.
Я навіть не впевнена, що ми друзі.
Тобі видніше.
Ти розіб'єш серця Джорданатиків.
Джорданатиків!
Якщо не підійде, поверни, і ми підберемо інший.
ВИБОРИ ДО СТУДЕНТСЬКОЇ РАДИ
ДЛЯ БЮЛЕТЕНІВ
Андерсон.
-Дімагіба. -Так!
Андерсон.
Малий розрив.
Дімагіба.
-Чого нервуєш? -Андерсон.
Так!
-Дімагіба. -Не нервую.
Роуз, ти гризеш нігті.
Андерсон.
Що таке?
-Дімагіба. -Так!
Я просто голодна.
Андерсон.
-Жартую. -Дімагіба.
Звісно.
Такий малий розрив.
Я думала ми легко виграємо.
-Сподіваюся, ти виграєш. -Андерсон.
Не хвилюйся. Я виграю. Я впевнений.
Чому ти такий упевнений?
-Ми можемо ударити лицем у болото. -Ні. Це неможливо.
Знаєш чому? Бо в мене найкращий керівник кампанії у світі.
Андерсон.
Ще п'ять.
Андерсон. Дімагіба.
-Так! -Ого!
-Андерсон. -Так!
Дімагіба.
Так!
Андерсон.
Так!
Андерсон!
У нас новий президент студентської ради.
Це новачок Джордан Андерсон!
Джордан! Джордан! Джордан!
ОПЕРАЦІЯ: ЗМУСИТИ ТАТА ПИШАТИСЯ! 1. ЗДОБУТИ ВИЗНАННЯ В ШКОЛІ
Агов. Спокійно. Подумають, що ти здурів.
Ні, я…
Я просто не знав, що можу так радіти перемозі на виборах.
-Підемо в «Зелене небо»? -Зараз?
Так. Я хочу написати татові якнайшвидше.
На жаль, сьогодні зачинено.
Лагодять модем.
Серйозно?
Так.
Ні, не може бути. Чорт.
Не хвилюйся, завтра я відкрию раніше.
І ти одразу напишеш татові.
-Ти зробиш це для мене? -Так.
Звісно, щоб ти надіслав листа.
Найкращий керівник кампанії!
Агов, що ти робиш?
Ти напрошуєшся на удар. Ой!
Дідько!
Ти його зламаєш.
У мене болить бік. Це твоя провина.
Маєш поганий вигляд.
Паморочиться в голові. Ти дратуєш!
Вибач. Ну… Ти не можеш іти, я тебе понесу.
Ти закрутив мене.
Раз, два…
Ти переборщуєш. Це легке запаморочення.
-Добре? -Добре.
Ти швидко вчишся.
Якби я була в Манілі з татом, то почала б працювати набагато раніше.
Бо могла б робити те, що робили діти в шоу Ang TV.
Шоу Star Circle Quest. Kids.
Дитяча версія. Я б упоралася. Я була б зіркою, і ми були б багаті.
Думаєш, вони багаті?
Так, звісно. Спочатку ти модель у Moose Gear.
А потім тебе запрошують рекламувати хот-доги.
Круто, правда? Річний запас безкоштовних хот-догів.
Може, мені стати зіркою?
Точно. Ти б ідеально підійшов.
Чесно! Ти вродливий.
-Так? -Ти ж знаєш філіппінців.
Вони люблять іноземців і тих, хто на них схожий.
Сандара Пак — іноземка, але виграла SCQ.
Ти цього не знав, так?
Не знав.
Навіщо тобі взагалі ставати знаменитістю?
Хочеш працювати?
Твій батько в США.
Він може надіслати тобі гроші.
Що таке?
Не надсилає?
Якщо подумати, то…
Я не знаю.
Мама ніколи не казала, чи тато надсилає гроші.
О, ти не знав. Чому ти досі хочеш бути з ним?
Чому ти хочеш бути з ним?
Не знаю, мабуть…
Змалечку я вважав тата героєм.
Я хотів бути, як він.
Я вважав його ідеальним у всьому. Що б він не робив, я хотів робити те саме.
Тому ти пофарбував волосся?
Тому в тебе фальшивий акцент.
І твоє біляве волосся несправжнє.
Ні… Це натуральний колір.
Ага, звісно.
Дивись, чорне біля коренів. Це не натуральне.
Гаразд.
Гаразд, так. Гаразд.
Несправжнє волосся, фальшивий тагальський акцент.
Я можу говорити тагальською. Ідеально. Але…
Не знаю, мабуть, я звик усе життя говорити англійською, бо…
так, тато говорив англійською.
Я казав, що наслідував його в усьому.
Я копіював, я…
прикидався, поки…
це робило мене щасливим.
Так.
Але ти справді щасливий?
Тепер так.
ДЖОРДАНА В ПРЕЗИДЕНТИ
Трохи.
-Завдяки мені. -Завдяки тобі.
І…
Це для тебе.
НОВИХ ЛИСТІВ НЕМАЄ!
Минуло два дні.
Досі не відповів.
Ні, минуло лише два дні.
Може, він зайнятий на роботі й не перевіряв пошту?
Ти ж розумієш.
-Я знав, що це не спрацює. -Що? Заспокойся.
Це лише перший план. У нас ще два в запасі.
Будь оптимістом. Не розкисай.
Вибач, ти права. Буду оптимістом.
-Ось так. -Притягуй позитив.
Правильно. Ти молодець, тож перекуси.
Ось так.
Ого. Ви зі Смердючкою зблизилися.
Я думав, це лише для виборів.
Хто такий Смердючка?
-Ти. -Ти.
Він не смердючка.
Справді?
Агов!
Припиніть!
-Вона сміється! -Хіба ні?
Заходьте.
Досить балачок, допоможіть нам.
Треба зробити цього хлопця знаменитим.
Є якісь пропозиції, ідеї?
Я бачив по телевізору, як чувак зубами відкрив кокос.
Зможеш так?
Ти про що, чуваче?
Ти. Кокос. Ось так.
Кокос ротом? Перестань. Твої поради жахливі.
Не зважай на них.
Скажи, чи в тебе ще є зуби.
Припини. Це відстійна пропозиція. Нічого не вийде.
Перепрошую. Берта тут?
-Це твій батько? -Ні.
-Білий вторгся на нашу територію! -Не зважайте. Джордан, чим допомогти?
Я шукаю жінку на ім'я Берта.
Берта… Я тут новенький, тож я не знаю…
Може…
У вас є її адреса?
Це ж єдине інтернет-кафе в місті, так?
-Так. -Так, єдине.
Тоді я певен, що вона звідси.
Вибачте, як вас звати?
Вибачте. Я Юен.
-Так, звісно. -Ось тут.
Я бачу це, коли ми спілкуємося в Yahoo! Messenger.
Тож вона має бути звідси.
О! Це вона з вами спілкується. Ви любчик пані Берти!
Берта, так!
Це ви! Я вас пам'ятаю! Я вас упізнала.
Я хочу її здивувати. Ти знаєш, де вона живе?
Я відведу вас до неї.
-Чудово! -Я проведу.
-Пригляньте за кафе. -Гаразд.
Я відведу його до Берти.
-Я йду. Ходімо. -Нарешті ви тут!
Сюди.
САЛОН ПАНІ БЕРТИ ТУТ СТВОРЮЄТЬСЯ КРАСА!
Ось!
RomblonPrettyGirl?
DaddyWhiteBoy19?
Берто!
-Юене! -Так, це я!
Я тут, щоб бути з тобою, люба!
Боже мій. Боже…
Боже?
Боже мій!
Боже мій! Боже мій! Боже мій!
-Пані Берто! -Що таке?
Якого біса?
Боже мій! Боже мій!
Боже! Я гарна?
Звісно. Дуже!
Справді?
Подивися на мене, я жахлива!
Ти жахлива! Ти маєш жахливий вигляд!
Та годі, пані Берто.
Забули? Ви ж перлина Ромблона.
Це було давно.
Але поглянь на мене зараз.
Я така товста!
Чому? Чому? Чому вона так утекла?
Я такий потворний? Погано пахну?
Агов. Не картайте себе поки що.
Просто жінки…
тут дивні.
Це мені в ній і подобається. Вона… інша.
Я думав, вона оцінить такий божевільний сюрприз.
Знаєш, бо вона…
-Божевільна. -Так.
Але не думав, що настільки.
Надто не переймайтеся. Роуз із нею.
Вона вправить їй мізки.
Роуз найкраща.
Справді? Роуз така чудова?
Так.
Дідько! Я нервую. Що вдягти?
-Ця гарна? -Ця…
Жах! Я наче втекла з монастиря. А ця?
-Ця краща. -Жах!
Особливо ця біла!
Заспокойтеся. Він прийшов не заради одягу.
Він прийшов до вас.
Він такий гарний.
Юене.
Що плануєте робити?
Не знаю.
Але я не відмовлюся від неї.
Від кохання не відмовляються.
Так.
Ти колись закохувався?
Привіт.
Доброго ранку.
Я вас шукала.
Привіт. Як Берта?
Вона трохи знервована.
Просто…
Вона не очікувала, що ви приїдете аж сюди.
Так. Бо я хочу бути з нею.
Може, вона просто заплуталася.
Ми знаємо, що їй подобається ваша версія з YM.
Добре, що… я можу зробити?
Усе просто!
Ми покажемо їй вас справжнього.
Гаразд. Як ми це зробимо?
Ось що ми зробимо. Ви заспіваєте їй харану.
-Харану? Що це? -Заспіваємо їй серенаду.
Це традиційний спосіб залицяння на Філіппінах.
-Гаразд. -Тож ми це зробимо?
-Так! -Так! Так!
-Я беру участь? -Так.
Я ж не впораюся сам.
-Так! -Ось так.
Знаєш, я не можу повірити,
що Юен готовий відмовитися від усього свого життя в Штатах.
Усього життя.
Він усе змінив заради пані Берти.
Божевілля.
Справді?
Не для мене. Я розумію Юена.
Бо він дуже любить пані Берту.
Він із тих людей, які відмовляються від усього, коли закохуються.
Ти б так не зробив?
Не знаю.
«Не знаю»?
Ти ніколи не закохувався?
Ось чому ти не розумієш. Ти ніколи не закохувався.
Тепер зрозуміло. Ти слабак.
Що? Ти хочеш сказати, що ти закохувалася?
Я? Так, двічі.
-Двічі? -Так!
Дідько.
Це правда.
Двічі? У такому юному віці? Ти кажеш, що закохувалася двічі?
А чому ні? Ти жодного разу.
-Бачиш? У тебе немає шарму. -Хтось легко закохується.
Ой!
Обережно.
Можеш закохатися в мене.
Ще чого!
Ти забагато говориш.
Ні, ті два хлопці…
Перший був нашим сусідом.
Я тоді була в другому класі, але він переїхав до Маніли.
А другий — Джек.
-Джек? -Так, Джек.
Я маю знати, хто такий Джек?
Джек! Головний герой «Титаніка».
Спойлер: він помер.
Ти такий зануда. Чому він помер? Чому?
Не знаю. «Титанік» затонув?
Ні. Бо він пожертвував собою заради Роуз.
Так? І в нас навіть імена однакові.
Дідько.
Хіба це не романтично?
Знаєш, що казала Джела з друзями, коли вперше тебе побачила?
Що ти схожий на Леонардо ді Капріо.
Справді?
Що таке?
Тепер я розумію.
Ти кажеш, що я схожий на Леонардо ді Капріо. Джека.
Ти хочеш сказати, що я тобі подобаюся?
Вибач. Я сказала, що так казала Джела з друзями.
Я цього не бачу. Не бачу. Де?
-Де? -Де?
Справді?
Ти мене дратуєш. Ходімо додому.
Розкусив тебе!
Потримаєш кокос?
Два. Три.
Рухайся до кута. Плавно.
Три. Чотири.
Це пізніше. Добре, і…
-Роуз! -Дідько.
Ти…
Навіщо ти це зробив? Міг просто привітатися.
Захотілося. Ти така серйозна.
На що ти дивишся? Ти витріщаєшся…
Це Хуана.
Вона з партнером репетирує танець для дебюту.
Ти заздриш.
Ні, Хосе!
Я не заздрю.
Ти не заздриш.
Чому б не попросити їх навчити тебе танцювати?
Я можу. Легко.
Але це буде тупо.
У мене немає партнера.
Ну, у тебе є я.
Серйозно? Ти це серйозно?
Якщо не хочеш…
Ні! Не відмовляйся. Ти вже сказав. Ходімо.
Добре, добре, гаразд.
Перепрошую.
Можете навчити нас цього?
Звісно. Це твій партнер?
Друг.
Гаразд. Повторюйте за нами.
О!
Готові?
Два, так. Три.
Поверніться і зупиніться.
-Це Гібо, він грає на кахоні. -Гібо.
-Так! -Клас.
А це Самгі, він гратиме на гітарі.
Тоні гратиме на макарені.
-На макарені. Тоні. -На макарені!
-А я навчу вас пісні. -Зробімо це.
Почнімо. Гаразд.
-Джордан на бек-вокалі. -Гаразд.
Я співаю лише метал. Який бек-вокал?
Усе буде добре.
Добре, перший рядок.
Я дістану для тебе зірки…
Зачекай.
Повільніше. Кожне слово окремо.
Добре, ви кажете: «Я дістану для тебе зірки…»
Я дістану для тебе зірки…
Так! Швидше!
-Швидше! Перший рядок! -Перший!
Коли вивчите пісню, репетируйте її щодня.
Я беру Берту на себе.
Підготую її до серенади, щоб вона знову не втекла.
-Як ти це зробиш? -Вона любить гостру їжу.
-Справді? -Так.
Добре!
Зробімо це.
-Це приготував Юен. Просив передати вам. -Він сам приготував?
Так. Каже, що це ваша улюблена страва.
Дуже смачно!
Смачно? Чудово!
-Їй сподобалося? -Сподобалося!
Вона їла й усміхалася.
-Отак, Юене. -Чудово.
Не можу дочекатися сюрпризу.
Я теж. Вона буде в захваті.
Особливо коли побачить вас
у баронгу, це так гарно.
Я впевнена, цього разу вона побіжить до вас.
-Схрестімо пальці. -Так!
Якщо ти вважаєш, що я гарний у цьому баронгу,
тобі варто побачити Джордана.
Він значно вродливіший.
Ну, як тобі?
Ти вродливий.
Знову починається!
Ви двоє!
Ех, молодість і кохання.
Знову починається!
О, хтось зашарівся!
Якби світ належав мені
Я б подарував тобі все, що ти хочеш
Я б зробив так, щоб сонце сяяло для тебе щодня
Я б зробив так, щоб місяць знову був повним
Для тебе, для тебе
Я дістану для тебе зірки
Щоб загадати бажання
Щоб ти була моєю
Серцем і душею
Якби я міг, якби це було можливо
Якби світ належав мені
Усе це
Я б присвятив усе це
Тобі
-Я гарна? Усе гаразд? -Так.
-Це мені? -Так, звісно.
Дякую.
Для RomblonPrettyGirl@skype.com.
Це я.
Для жінки, яка була в моєму комп'ютері щодня.
Ти врятувала мене від смутку.
Хоч ми були в різних країнах,
я відчував, як твоя любов проходить через екран
прямо до мого серця.
-Я гарна? -Ти дуже гарна.
ТИ ВИЙДЕШ ЗА МЕНЕ?
Берто.
Ти вийдеш за мене?
Уперед.
Юене…
Юене.
Так!
-Так! -Так! Велике так!
Підходить?
-Ідеально. -Ідеально!
Ура!
Я дістану для тебе зірки
Щоб загадати бажання
Щоб ти була моєю
Серцем і душею
Якби я міг, якби це було можливо
Якби світ належав мені
Усе це
Я б присвятив усе це тобі
Я дістану для тебе зірки
Щоб загадати бажання
Щоб ти була моєю
Серцем і душею
Якби я міг, якби це було можливо
Якби світ належав мені
Усе це
Я б присвятив усе це тобі
Агов! Ви двоє!
Ідіть додому!
-Джордане… -Роуз…
Ти перша.
Ні. Нічого особливого. Я просто хотіла сказати…
Ти дуже гарно заспівав.
Хоча ти любиш метал, ти міг би співати балади.
-Справді? -Так.
Я не думав, що можу так співати.
Бачиш? Я знала, що можеш. Ти просто не слухав.
Дякую.
За що ти дякуєш?
За те, що завжди віриш у мене.
Звісно, бо…
ти ж мені заплатиш, пам'ятаєш?
Це справді через гроші?
Агов! Чому ти став на коліно?
Не роби пропозиції! Я ще надто молода!
Ну так, звісно! Я це знаю.
Я теж.
Але…
У мене є інша пропозиція.
Пропозиція? Яка пропозиція?
Роуз.
Можна я буду твоїм партнером на дебюті?
Ти впевнений?
Звісно, упевнений.
Звісно. Так.
Але якщо в тебе хтось інший на думці…
Ти забагато говориш. Підводься вже.
Спершу я подумаю.
Подумаєш… Справді?
Ну, годі вже.
Кажуть…
я схожий на Джека. Правда?
А ти Роуз.
Я б сказав, що ми ідеально підходимо.
Гаразд. Ми можемо бути Джеком і Роуз на моєму дебюті.
-Так? -Так.
Але…
Сподіваюся, на дебюті не станеться нічого трагічного.
Я теж сподіваюся.
Що тепер?
ХТЗР?
Вибач. Що це?
«Ходити, тримаючись за руки».
Банально!
-Банально! Я використав це слово! -Тоді не треба.
Ой, ну годі! Агов!
-Бувай. -Бувай.
Що мені…
Будь тут. А я піду туди.
-Гаразд? -Так.
Бувай.
-Тату… -Моя донька вже зовсім доросла, так?
Цей Джордан і справді схожий на хлопця з «Титаніка».
А ти…
Вибач, тату. Вибач.
Хіба ти не найгарніша дівчина в місті?
Тату, дозволь мені. Лише цього разу.
Гаразд.
Але не вагітній занадто рано, добре?
-Тату! -Що?
-Я цього не хочу! Нічого такого. -Ні.
-Ні, тату. -Я жартую.
Агов, Роуз.
Я пожартував.
Роуз.
Роуз?
Роуз! Роуз!
Джордане!
Подивися! Тобі сподобається. Відійдіть!
-Джело, обережно. -Дивись!
Усі в місті говорять про іноземця і пані Берту.
А ще про тебе й Роуз.
Кажуть, ви як справжні купідони.
Ви тепер знамениті!
РОМБЛОНСЬКА ІСТОРІЯ КОХАННЯ: СЕРЕНАДА ЗАКІНЧУЄТЬСЯ ОБРУЧКОЮ
Зачекай.
Це був другий план Роуз.
Який другий план?
ЗМУСИТИ ТАТА ПИШАТИСЯ 2. ПОТРАПИТИ В ГАЗЕТУ
Нічого.
Дякую. Дякую, Джело.
-Прошу. -Ти бачила Роуз?
Я не бачив її весь день. Писав їй, та вона не відповіла.
Може, вона в «Зеленому небі».
Швидше за все.
Роуз!
Роуз! Хлопці, де Роуз?
-Де Роуз? -Гібо.
-Джордане. -Де Роуз?
Роуз немає?
Її тут немає.
-Де вона? -Вона захворіла.
Чорт.
Потрібен комп'ютер?
Так. На годину.
Відскануй це.
Сідай за шостий.
Тато ще не відповів?
Роуз не відповіла.
Роуз?
Чому?
Що сталося?
Сварка закоханих?
Гібо каже, що вона хвора.
Вона хвора, але я не…
Мамо… Під час останньої зустрічі я поцілував її в щоку.
Думаєш, я надто наполегливий? Вона не відповідає.
Може, вона справді хвора.
Ти вже ходив до неї додому?
Ні.
То йди.
ВІМЕЙЛ ВАША ВІРТУАЛЬНА ПОШТОВА СКРИНЬКА
У ВАС ОДИН НОВИЙ ЛИСТ!
НОВЕ ПОВІДОМЛЕННЯ ВІД МАЙКЛА
ЦЕ СПРАВДІ ТИ, СИНУ?
ТИ СТАЄШ ВІДОМИМ. ВІТАЮ!
Боже мій.
Боже мій!
Так, чорт забирай!
Що за «чорт забирай»?
-Що таке? -Вибач.
Роуз! Роуз?
-Привіт. -Джордане.
Гібо сказав, що ти хворієш. Ти захворіла?
Що ти тут робиш?
Хотів сказати тобі особисто.
У нас усе вийшло.
Тато відповів!
Він відповів, Роуз.
Тато… Тато відповів! Він…
Я не думав, що це можливо, але…
Після стількох років він нарешті відповів, і це все завдяки тобі.
Дуже дякую.
Дякую, Роуз. Дякую.
У нас усе вийшло.
Вітаю.
Чому ти плачеш?
Я рада за тебе.
Дякую.
Дякую. Я б не впорався без тебе.
Ти Джордан, так?
Так… Так, пане.
Ти вже їв? Пообідай із нами.
Ти любиш кінілав, так?
Тату, він просто соромиться відмовити.
Ні.
Ні, пане.
Я вперше його їм.
Але мені дуже подобається.
Дякую.
Підлабузник!
Ні, дивись.
Він просто хизується, тату. Не вір йому.
Де тут туалет?
Там усередині. Праворуч. Оті двері.
Дякую.
Ти вже сказала йому?
Ти мусиш йому сказати.
Я вже записала плейлист для свого дебюту.
ПЛЕЙЛИСТ ДЛЯ МОГО ДЕБЮТУ
«Плейлист для мого дебюту»?
Чудово.
Там є пісні GSK?
Звісно. Авжеж.
Знаєш «Квенто»?
-Чув цю пісню? -«Квенто».
Логічно.
Це їхня єдина балада в альбомі.
-Так? -Так.
Метал-гурт,
і тут ця одна балада.
Круто.
Я називаю це їхнім періодом продажності.
Я хочу, щоб це грало на моєму дебюті.
Я вже уявляю кожну деталь.
Усе в уповільненій зйомці,
коли мій партнер танцює зі мною.
Ти маєш на увазі… мене, так?
Роуз, якщо ти більше не хочеш, щоб я був твоїм партнером, це нормально.
Просто скажи.
Щось сталося?
У мене рак мозку.
Якби тільки я міг щось зробити.
Годі.
Не хвилюйся за мене.
Я впораюся.
Я це переживу.
Роуз…
Роуз, будь ласка, пам'ятай…
Я завжди поруч, якщо я тобі потрібен. Що б тобі не знадобилося.
Я поруч. Гаразд?
Не забувай цього, прошу.
Прошу.
Усе добре.
Так. У тебе все добре.
-Усе добре. -Так.
-До зустрічі. -До зустрічі.
Щасливчики. Вам тут добре.
Ви всі квітнете.
Дайте мені сили, гаразд?
Я теж хочу розквітнути, як ви.
Роуз!
-Роуз! -Так?
-Пані Мелай… -Роуз!
Я чула новини.
Але я не плакатиму. Ти ж не любиш драми, так?
Так.
Що сказав лікар? Ти одужаєш?
Знаєте,
наступного тижня
почнеться хімієтерапія.
Сказали, що подивляться, чи спрацює лікування.
Знаєш, що я зроблю?
Я зберу всі ці квіти та принесу їх тобі в лікарню.
-Ні, пані Мелай. -Що?
Принесіть їх на мій дебют.
Якщо доживу.
Годі. Не кажи такого.
Ти одужаєш, і ми прикрасимо твій дебют квітами.
Дай це мені. Я подбаю про них.
Тобі не можна втомлюватися. Це погано.
Вітаю, компанія «Шукачі зірок».
Я Кевін Дімагіба.
Пані, що там відбувається?
Точно. Тебе ж не було.
Це з третього каналу. Шукають підлітків для прослуховування.
Підлітків, які хочуть бути акторами.
Скільки вони тут пробудуть?
Може, до наступного тижня, а потім поїдуть в інше місто.
ДЗВІНОК ДЖОРДАНУ
Так, Роуз? Що таке?
-Привіт, Джордане. Уроки вже закінчилися? -Так, що сталося?
Здається, третій пункт нашого плану ось-ось здійсниться.
Рівно за тиждень буде прослуховування.
І хімієтерапія теж буде за тиждень.
Та годі. Не хвилюйся про це.
Головне — це підготуватися. Добре?
Ти пройдеш, і всі побачать тебе по телевізору.
Скажи, чому ти хочеш взяти участь у цьому пошуку зірок?
Е-е… Бо я, е-е…
Ні. Ти все зіпсував. Ти сказав «е-е». Ніколи не кажи «е-е».
Треба думати швидко. Ось що треба відповісти.
«Бо мої друзі кажуть, що я Леонардо ді Капріо з Ромблона,
і я хочу бути зіркою».
-Гаразд, почали. -Я не скажу цього.
Почали!
Бо мої друзі кажуть,
що я Леонардо ді Капріо з Ромблона, і я хочу бути зіркою.
Щастя. Як показати, що ти щасливий?
-Ось так. -Більше щастя. Ти маєш бути в захваті.
-Так! Дуже добре! -Так!
-Злість. -Злість.
Так, давай. Просто дивися сердито в камеру. Ось так!
Смуток.
І це все?
Спробуй…
Це не має здаватися награним.
Для смутку будь сумним.
-Добре? Сумним. -Добре.
Ну ж бо, дай волю емоціям.
Роуз? Ро…
Роуз! Роуз! Роуз.
Агов.
Усе гаразд?
Ось воно.
Це смуток.
Бачиш? Я відчула це.
Це був справжній смуток.
Це тупо. Навіщо ти це робиш? Не роби так!
Вибач.
Яку зачіску хочеш?
Не знаю.
Пані Берто, поголіть його.
Під машинку.
Налисо? Ні!
Під машинку.
Ні. Та ну. Нізащо.
-Не думаю, що лисина пасуватиме. Ясно? -Не кіпішуй. Це ж просто волосся.
Чи… може, підстрижемо боки?
Хочеш обстригти це?
Можна.
Новий колір?
Ні, ні, мене влаштовує…
Хочеш підрізати тут?
-Так, підріжмо. -Гаразд.
-Якщо він не хоче, то я зроблю це. -Що?
Про що ти?
Я поголю голову.
Навіщо тобі це?
Усе одно до цього дійде, так?
Можна зробити це зараз.
Готова.
Що скажеш? Мені личить лисина?
Якого біса?
Немає відповіді?
Мені не пасує? Не гарно?
Не це.
Що тоді? На що ти витріщаєшся?
Ну…
Бо хочу запам'ятати це обличчя.
Лисе й ідеальне.
Що на тебе найшло? Це ж просто я.
Роуз?
Можна я не піду на прослуховування?
Що?
Чому?
Я хочу бути з тобою під час хімієтерапії.
-Для чого? -Щоб бути поруч із тобою.
Бути поруч. Тримати за руку.
Весь час бути поруч.
Я хочу, щоб ти знала, що я завжди поруч.
Джордане, ти мені не допоможеш.
Ти нічого не можеш вдіяти, ясно?
Роуз, чому ти… Чому ти мене відштовхуєш?
Я боюся, що не виживу.
-Не хочу, щоб ти бачив, як я помру. -Не кажи так!
-Роуз… -Але це може статися.
Може, але не станеться!
-Але якщо я… -Навіть не кажи такого!
Це несправедливо.
Ми не говоритимемо про твою смерть, бо ти не помреш.
-Ти маєш… -Джордане! Джордане!
Якщо я помру…
Ти маєш продовжити реалізовувати наші плани.
Ти маєш зустрітися з татом.
Ти маєш зустрітися з татом і покинути цей острів.
Добре?
Знаєш, Джордане,
у дитинстві…
Коли я була маленькою, мої мрії були дуже простими.
Я просто хотіла жити.
Тут, у Ромблоні.
З татом і мамою.
Коли я почала зависати в інтернет-кафе й проводити багато часу онлайн,
я зрозуміла, який насправді великий світ.
За межами цього острова є набагато цікавіші речі.
Я не впевнена…
чи це звучить легковажно, але…
як і Мара Сан-Андрес,
я зрозуміла, що теж можу бути принцесою, хоча б один вечір.
Я хочу влаштувати дебют.
Я хочу дебют, де…
Я важко працювала заради цього.
Я відкладала гроші,
лише щоб улаштувати грандіозний дебют.
Я хотіла, щоб усі прийшли та сказали:
«Овва!
Ти неймовірна, Роуз!
Роуз чудова, правда? Неймовірно.
Яке чудове свято.
Вона все зробила сама.
Вона накопичила гроші.
Вона давно про це мріяла».
Не знаю. Я просто хочу, щоб люди мною захоплювалися.
Я хочу…
Я хочу, щоб люди…
Я хочу, щоб людям було цікаво,
що мене чекає.
Але…
Але, може, мене нічого не чекає.
Можливо, після цього нічого не буде.
Роуз, не кажи так. Не кажи так.
Не будь такою.
Джордане, якщо я помру…
здійсни свої плани, добре?
Бо…
Коли твої мрії збуваються…
здається, що збулись і мої.
І завжди пам'ятай…
Не забувай мене, гаразд?
Ми все це зробили разом.
Ми все це планували разом.
Ти це зробиш, добре? Ти це зробиш.
Гаразд, послухай мене.
Будь ласка.
Я зроблю це.
Я зроблю це для тебе.
Обіцяю. Я обіцяю.
Дякую.
СЯЙ ЯСКРАВО, МРІЙ ПРО ВЕЛИКЕ «ШУКАЧІ ЗІРОК»
Джордан Андерсон.
Пані Роуз?
Вітаю.
Пане.
Мене звати Джордан Андерсон, мені 17 років.
«ШУКАЧІ ЗІРОК»
-Мамо! -Люба!
Що таке? Тобі боляче?
-Мамо! -Рене!
Потерпи ще трохи, скоро мине.
Тримай маму за руку.
Рене! Поклич медсестру!
Люба…
Вона не витримує. Їй боляче. Поклич медсестру. Швидше!
Мамо!
Мама тут.
Дякую, мамо.
Я така рада, що ти тут. Дякую.
Люба, як я могла бути далеко
й доглядати за кимось іншим,
коли моя власна дитина потребує мене тут?
Але, мамо. У мене немає доларів, добре?
Не проси мене платити. У мене немає грошей.
Я не можу тобі платити.
О, люба, просто одужуй. Такої оплати мені більш ніж достатньо.
-Одужуй, гаразд? -Дякую.
Поїж.
Обіцяєш?
Це Джордан.
Це твій хлопець?
Мамо, він просто друг.
Справді?
«ШУКАЧІ ЗІРОК»
ПРОДОВЖУЙ СЯЯТИ СЯЙ, ДЖОРДАНЕ
«Шукачі зірок» повертаються.
ДЖОРДАНЕ, МИ ТЕБЕ ЛЮБИМО
У нас залишився останній учасник на сьогодні.
Популярність цього хлопця зашкалює.
Він пройшов від прослуховувань до регіонального фіналу
й довів, що є сильним претендентом.
Навіть під час голосування він побив усі рекорди.
Не змушуватимемо вас чекати.
Пані й панове, єдиний і неповторний Джек із Ромблона…
Джордан Андерсон!
-Ти хвилюєшся. -Я хочу підтримати його.
Звісно.
Ти вважаєш, що ти та зірка, яку ми шукаємо?
Звісно. Я єдиний і неповторний.
-Ого! Упевнено! Мені подобається! -Природжений талант.
-Джордан — красень. -Я його цьому навчила.
Питання поставить єдина й неповторна пані Мара Сан-Андрес.
Привіт, Джордане. Ти дуже гарний.
Твоя улюблениця!
-Вона… -Вона…
-На моєму дзеркалі! -Так!
-Я бачила. -Я повісила її фото.
Ми можемо бути екранною парою?
Жартую!
Вибачте, але…
я не можу.
Ого!
Не думаю, що я колись чув, щоб пані Марі відмовляли.
Хтось чекає на тебе в Ромблоні?
До речі, усі хочуть знати,
Джордане,
чи в тебе є дівчина.
Немає.
Дівчина?
Дівчини немає.
Бачите?
Але…
у Ромблоні на мене чекає дуже особлива людина.
Вона ваша велика фанатка, Маро.
Вона має бути дуже особливою, раз ти відмовив мені на телебаченні.
Але ти сказав, що вона моя фанатка.
Отже, у неї має бути гарний смак.
Хай там як, Джордане, ось моє запитання.
Чому ти хочеш стати зіркою?
Щоб здійснити мрію подруги.
Я нещодавно зрозумів, яким коротким може бути життя.
Ніколи не знаєш, коли прийде твій час.
І якщо в цьому житті в мене є можливість,
якщо є спосіб зробити інших щасливими,
чому б ні?
Якщо, ставши зіркою,
я допоможу їй стати щасливою,
тоді це моя мрія.
Зробити її щасливою.
Переможцем регіонального відбору в Себу стає…
Джордан Андерсон!
ОПЕРАЦІЯ: ЗМУСИТИ ТАТА ПИШАТИСЯ! 3. СТАТИ ВІДОМИМ І ПОТРАПИТИ НА ТБ
ВІДЕО ДЛЯ ТАТА
«ШУКАЧІ ЗІРОК» — ПЕРЕМОЖЕЦЬ ДЖОРДАН АНДЕРСОН
НОВЕ ПОВІДОМЛЕННЯ ВІД РОУЗ
Джордане?
Роуз! Привіт!
Джордане. Як там Джек із Ромблона?
Добре. А як Роуз із Ромблона?
Ти дивилася?
Так. Звісно! Я б не пропустила цього.
Ти такий гарний на екрані.
Справді?
Я красивіший у житті чи на екрані?
На екрані.
Але…
я сумую за тобою.
Боже, я теж сумую. Дуже. Якби ти тільки знала.
Котра година? Ти ще не хочеш спати?
Ой, годі.
Ти щойно підняв слухавку, а вже відправляєш мене спати.
Чому так?
Якщо я засну,
мій рак теж засне?
Ти знаєш, я молюся за тебе щодня.
Молюся, щоб ти одужала.
У тебе такий серйозний тон.
У мене все добре.
Я жива, бадьора, активна і сповнена ентузіазму.
Але дякую.
Дякую, Джордане.
Мені дуже потрібні твої молитви.
Як проходить хімієтерапія?
Добре!
Нормально.
Усе добре.
Залишився ще один сеанс.
Круто!
Наступного тижня.
25 березня.
-У твій день народження? -Так.
А як же твій дебют?
-Дебют? -Так.
Який може бути дебют зараз? Плани змінилися.
Улаштуємо невеличке свято в лікарні.
Шкода, що не можу бути поруч.
Ти ж знаєш це.
Усе добре. Не хвилюйся за мене, гаразд?
Найкращий подарунок на день народження —
це перемога в «Шукачах зірок».
Я виграю. Обіцяю.
Тато відповідає на всі мої листи. Він так пишається мною.
-Справді? -Так.
Рада за тебе.
Молодець.
Є якісь новини?
Він забере тебе?
Так.
Хоче бути моїм менеджером, якщо я виграю, щоб ми були разом.
Молодець!
Бачиш? Я ж казала.
Я ж казала, що наш план спрацює.
Бачиш? Спрацював.
Так.
Ніколи не знаєш на 100 %.
Він міг сказати це жартома. Не знаю.
Знову ти за своє. Вічно такий песиміст.
Що я тобі казала? Ніякого песимізму.
Будь оптимістом. Завжди вір у краще.
Гаразд.
Обіцяю, усе заради тебе, Роуз. Усе це завдяки тобі.
Вибач, що не буду на дні народження.
Я почуваюся винним.
Нічого страшного.
Не думай про це. Це не важливо.
Я ж зможу дивитися на тебе, так?
З лікарняного ліжка. Так?
Потім напишеш мені.
І надішлеш мені фото, гаразд?
Так.
Гаразд. Тато прокинувся. Я чую його. Я можу…
У мене будуть проблеми.
Він скаже…
що я засиділася допізна.
На добраніч. Я лягаю спати.
Гаразд. Бережи себе. На добраніч.
На добраніч.
З днем народження.
О, дякую.
Доброго ранку. З днем народження.
Дякую.
Скільки людей тебе вітають.
-З днем народження. -Дякую.
Роуз! З днем народження!
Ой. Дякую.
Подруго.
Що ви тут робите?
Я приїхала по тебе.
Чому? Куди ми їдемо?
Просто ходімо зі мною.
Що?
-Іди, люба. -Точно?
-Так. Ходімо. -Ходімо.
Пані Берто, що відбувається?
Хіба я не казала, що зроблю тобі макіяж на дебют?
Пані Берто, ми святкуємо в лікарні.
Думаєш, ми це дозволимо?
Звісно, ні.
Нізащо.
-Але… -Забагато питань.
Дозволь нам зробити тебе
найкрасивішою жінкою в усьому Ромблоні.
Почнемо?
Яка краса, пані Берто!
-Ти красуня, Роуз. -Яка краса!
Ти сяєш.
Ви неймовірна, пані Берто.
Це було не важко.
Щось…
Щось не так.
Що таке? Брови нерівні?
Ні, усе добре.
Ідеально.
Гарно.
Тепер усе добре.
Ідеально.
Яка краса.
З 18-РІЧЧЯМ, РОУЗ
Мої батьки тут?
Звісно, вони тут.
З днем народження, Роуз.
Що ти тут робиш?
Я ж казав, що буду твоїм партнером.
А як же змагання?
А як же твої мрії?
Мрії можуть почекати.
А 18 років виповнюється раз,
і я не міг цього пропустити.
Ходімо?
-Ходімо? -Ходімо.
Дякую, що все це організував.
Дякую, що організувала моє життя.
Банально!
Та ну.
Дозволь мені хоч раз бути романтиком.
Гаразд.
Що ж, моя Роуз…
Я просто хотів сказати…
Я знайшов дім тут, у Ромблоні, завдяки тобі.
Я чекаю на повільний Інтернет…
незліченні дні в «Зеленому небі», заходи сонця — на все.
Завдяки тобі я зустрів найдивовижніших людей
у своєму житті.
Ба більше…
ти змусила мене зрозуміти, що…
я люблю тебе набагато більше, ніж свою американську мрію.
Я дуже тебе кохаю, Роуз.
Ти забагато говориш.
Моя черга?
Звісно. Звісно.
Я кохаю тебе, Джеку.
-Я кохаю тебе. -І я тебе.
ВИЛІТ
Усе буде добре.
Бережи себе, гаразд?
КОНТРОЛЬ НА БЕЗПЕКУ/РЕНТГЕН
Переклад субтитрів: Олександр Передерій