Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Senk den. Ja, taljen.
Det riktige tauet!
Tauet, kompis.
Tauet har satt seg fast.
Det funker ikke. Senk det.
Senk den. Vær forsiktig. Den er dyr.
-Håndtaket er ikke balansert. -Vær forsiktig.
VINNER AV NATURFAGKONKURRANSEN VIDERE TIL NASJONALT NIVÅ
Hva skjedde?
Jati er her.
-Wow, Jati. -Wow, Jati.
-Naturfagvinner. -Hva er det?
-Han er veldig flink. -Overlat det til meg.
-Hører du meg? -Ja, jeg hører deg.
Ok. Hør på meg.
Ok, flytt den til venstre for meg, høyre for deg. Ok?
Ja, to ganger.
Ja, fortsett.
-Ok. Nok? -Nok. Ok, det er nok.
Jati er her.
Jati! Gratulerer! Du er fantastisk!
-Vest-Javas mester. -Best i hele Vest-Java.
Ja, Vest-Java.
Gratulerer til kabaretlaget
med seieren i byens kabaretkonkurranse i Bandung.
Og nå, vår skoles stolthet.
Jati Ilhami.
Kom opp hit, Jati.
Kom igjen, kom hit.
Han har skrevet historie.
Den første eleven fra Bandung Raya
som kvalifiserer seg til den nasjonale naturfagkonkurransen.
Jati, mesteren vår.
Kom igjen, Jati.
Kom igjen, si noe.
-Kom igjen. -Jati, du er rå!
La ham være litt i fred.
Ikke vær sjenert. Vær så god.
-Fort deg, vi har prøve. -Slapp av.
Bare hold trofeet.
Jati.
Se på de andre. Jeg er stolt av deg.
Ingen andre har oppnådd mer enn deg.
-Jati, går det bra? -Fort deg.
Fremtiden din… Nå på nasjonalt nivå.
…kan være den smarteste…
-Poenget er at jeg… -Jati!
Du klarer det, Jati.
Jati!
-Jati! -Hvorfor løp han?
Hvorfor løp han?
FØRSTEPLASS
LESE- OG SKRIVEROM
Jati.
Hva er galt?
Det går bra. Her. Pust med magen.
Pust sakte.
Pust. Sånn, ja.
Jati?
Går det bra?
Vant ikke du akkurat nå?
Du burde være glad. Bare få panikk når du taper.
Hva var det der for noe?
Jeg fikk panikk.
Du er ikke veldig varm.
Kanskje det er fordi du ikke har bedt ofte nok, Jati.
-Ser deg ofte tidlig… -Jeg dropper aldri bønner.
Jo, du dropper ofte morgenbønnen.
Når du våkner, må du be først, så dusjer og spiser du.
-Ok. -Det er rekkefølgen.
-Nå er jeg utslitt. -Ja. Du er utslitt.
Det har jeg sagt hele tiden.
Her.
Ta på deg jakka.
Jeg kjenner tross alt mesteren min best.
MRS. IIS - HOTELLGJEST
Vent litt, Jati.
Hallo, frue.
Ja. Jeg kommer snart. Vi møtes på rådhuset.
Jeg venter på deg der. Jeg er på vei.
Jati! Hei!
Kom igjen.
Beklager at du måtte vente.
-Det går bra. -La meg. Hvordan går det?
-Det går bra. Den er tung. -Ok. La meg ta den.
-Takk. -Ingen årsak.
Det er bare hotellets filosofi
at gjester ikke er konger, men familie. Sånn er det.
Tusen takk, sir.
Jeg sa opp kontorjobben min i Jakarta.
Vi flyttet tilbake til Bandung som en familie
for å gjøre ting mer harmonisk, frue.
Du får meg til å føle meg underlegen som forelder.
Kanskje fordi jeg vokste opp uten en far.
Jeg vil at barnet mitt, Jati,
skal vite hvordan det er å ha en tilstedeværende far.
Du er fantastisk.
Jeg vil at barnet mitt skal lykkes. Hvis du har suksess, blir du lykkelig.
Hvilken person med suksess er ikke det?
Ja, du har rett.
-Takk. Vent litt. -Tusen takk.
Hjelp ham.
Mr. Uyan.
-Ser du? Jeg sa det. Hør etter. -Beklager.
Hva tok så lang tid?
-Sett dem vekk. -Gjør to ting samtidig.
-Velkommen. -Vær så god. Denne veien.
Sir.
Frue.
-Hvordan går det? -Jeg har det bra.
-Svimmel? Smerter? Kvalm? -Nei…
Vil du ha litt suppe?
ME BEFORE ME
Folkens!
Kom igjen!
Løp fortere! Fortsett!
Kom igjen, Jati! Du klarer det!
Kom igjen, Jati!
Ja, fortsett. Ja!
Flott, Jati! Veldig bra!
-Hvilken plass fikk jeg? -Sjette. Ikke verst.
-Hvor er pappa? -Bra jobbet.
-Pappa. Jeg går bort til ham litt. -Ja, gå.
Jati.
Vær ærlig.
Du så glad ut da du tapte i dag.
Var du glad, eller prøvde du bare å glede Mr. Juned?
Jati.
Kom hit.
Prøv å sitte der.
Sitt der.
Jati.
Vet du hva?
Vet du hva jeg ser hver dag når jeg jobber der du sitter?
Se her. Hei.
Se på dette.
Dette er alle førstepremiene dine.
Se, du er mesteren i alle disse bildene.
Det er dette jeg ser.
Jeg vet det ikke var lett for deg å oppnå alt dette.
Det er vanskelig. Jeg vet det.
Alt dette har vært motivasjonen min for å jobbe hardt hele tiden.
For deg, Jati.
Dette rommet er kanskje lite, Jati.
Men det er greit. Jeg har det bra i dette lille rommet.
Men det er ikke bra nok for deg.
For deg må det være større, Jati.
Spesielt fremtiden din må være mye større enn dette.
Jeg deltok bare i et løp. Hvorfor snakker du om framtida?
Det er poenget mitt. "Det var bare et løp."
Ikke sant?
Det betyr at du vet hva som er viktig for deg.
Hva mener du?
-Jeg har forberedt meg til konkurransen. -Konkurransen.
Det er ingen vanlig konkurranse.
Dette er en nasjonal konkurranse for hele Indonesia.
Hva var det igjen?
Hvor mange provinser?
Det var 27 før. Hvor mange nå?
Rundt 30? 33? Hvor mange?
-Det er 38. -Det er 38, Jati!
Det betyr at du skal konkurrere mot 37 ungdommer som deg selv!
De studerer hardt nå, Jati.
Hvis du vil vinne konkurransen,
må du studere 37 ganger hardere enn før.
Jeg vil bare at du skal fokusere på dette.
Jeg vil alltid være ved din side.
Når du blir en mester, vil jeg være der for deg.
Jeg gjør dette fordi jeg elsker deg.
Forstår du det?
Jati?
Kom igjen, Jati.
Du er en gutt.
Hvorfor er du så myk? Hvorfor gråter du?
KLASSE 9A
Vær så snill, vis oss.
-Ok. Tell til tre. -Ok.
-Ja, sir. -Tre.
-To, en. -To, en.
Vær så snill…
Det holder.
Jeg er allerede dyktig. Dere har en lang vei å gå.
Jati!
Kom igjen.
Kom igjen, det går bra.
Gi ham en applaus.
Kom igjen.
Du klarer dette, Jati.
-Du klarer det. -Ok?
Han klarer det ikke.
-Han falt. -Au.
-Går det bra? -Han falt.
Det holder, folkens. Ikke le av vennen deres.
Ler dere av meg?
Jati.
Ro deg ned, Jati. Ta det med ro.
-Ro ned. -Jati, det holder.
-Hva? Vil du slåss? -Vil du slåss?
-Rolig, Jati. Ta det med ro.
-Sir. -Sir.
Sir…
Hva gjør du? Vil du vise deg?
-Dewa, kutt ut! -Sir.
-Jati, hva er galt?
Hvorfor, Jati?
Sønnen min gjorde ingenting galt.
Det var tydelig at han ble provosert.
Beklager så mye, sir.
Jeg bare lo.
Du lo av sønnen min, ikke sant?
Ja, men også nei. Alle bare lo vennlig.
Hva? Forskjellig latter? Vennlig latter, og…
-Latter er bare latter, sir. -Rolig, Mr. Jaya.
-Jati er bare suspendert, ikke utvist. -Ja.
Jati trenger ikke å være perfekt hele tiden, sant?
Dette er helt vanlig. Men det er en verdifull lekse for ham.
Ikke sant, Jati?
Sir. Sønnen min har oppnådd mye på denne skolen.
-Ja. -Han har brakt ære til denne skolen, sir.
Ja, men han angrep klassekameratene
-og ville slåss… -Hvordan kan skole…
-…behandle flinke elever? -Startet du det? Hvorfor? Hei.
-Igjen, vær så… -Virkelig?
-Jeg vil bare si det. -Ro ned.
-Skolen er uverdig sønnen min. -Men, sir.
Vi går. Det holder.
-Mr. Jaya. -Ro deg ned.
-Vennen min. -Det holder. Kom. Ut.
Helt latterlig.
Jeg beklager så mye.
-Unnskyld meg. -Ha det bra.
Unnskyld. Kan jeg få et ord med deg?
I morgen…
Gå.
Gå, fem, seks, sju, åtte.
Gå, fem, seks. Gå.
VINNER AV NATURFAGKONKURRANSEN D. JATI ILHAMI
Gå.
Tunas Merdeka vil ha Jati, kjære.
-Vil du ikke at Jati skal gå på skole? -Jo. Men…
Ja, Jati må gå på skole.
Men det kan ikke være en sånn rar skole.
Merdeka-skolen bruker ikke karakterer.
Jati skal snart på videregående. De ser på karakterene.
Hva skal de vurdere uten karakterer?
Utseendet hans? Det er umulig.
Jeg vil bare det beste for Jati. Det er derfor jeg gjør det jeg gjør.
Vi må finne ut hvilken skole vi skal velge.
Jatis liv handler ikke bare om skolen.
Det er mange videregående skoler.
Hvis du bare bryr deg om karakterer, hva med Jatis lykke?
Endelig! Velkommen, frue.
-Du er Jati, ikke sant? Kom inn. -Takk.
-Jeg viser dere rundt. -Kom.
Dette er Tunas Merdeka.
-God morgen, Mr. Panji. -God morgen.
-Her borte. -De har ikke uniformer her, vel?
Nei. Kan bruke hva de vil.
Det viktigste er at elevene føler seg komfortable her.
Dette er historierommet. Interessant, sant?
Dette er kunstrommet. Elever fra alle alderstrinn samles her.
-Er ikke alderstrinnene adskilt? -Nei.
Vi er glade her og deler historiene våre.
Dette er utstillingsrommet vårt.
Ja. Sammen.
Yngre og eldre elever samles her.
Ser du? De samles nå.
Kan de studere her også?
Ja, de kan diskutere ting hvor de vil.
Hei, alle sammen.
De diskuterer…
Dette er Hattas klasserom.
Kom inn, vær så snill.
Hei, Jati.
-God morgen, dere. -God morgen.
-Hvordan går det? -Bra, frue.
Ja, Asa.
Echo.
Echo. Her er megafonen. Unnskyld meg.
-Mr. Juned. -Jati?
-Unnskyld. Ikke vondt ment. -Echo, her er den.
Hei, Jati.
-Hei. -Jeg er Mr. Zainuddin.
For en tilfeldighet.
Mr. Juned er tvillingbroren min.
-Herregud. -Ja.
-Hvordan går det med Mr. Juned? -Han er frisk og rask.
-Han har det bra. -Jeg beklager så mye.
-Ikke vondt ment. -Du er tilgitt.
Han har alt fortalt meg det.
Du er tilgitt. Det var ikke din feil. Ok?
Ok?
Hvis du begynner her,
blir jeg kontaktlæreren din.
Niende klasse.
Ok?
Echo, kom hit.
TJ og Suar. Kom hit.
-Ja, sir. -Greit.
De er dine potensielle klassekamerater i niende klasse.
Jeg går i sjuende, sir.
-Unnskyld, jeg glemte det, Suar. -Det går bra.
-Dette er Echo. -Echo.
-Hils. -Jati.
-Suar. -Suar.
-Kan jeg fortsette å rydde? -Ja.
Ok.
-Jeg også. -Så klart.
Hva er galt, Yuna?
Sir! Echo, det haster.
-Hva er galt? -Yuna har mistet stemmen.
Slapp av. Sminken er ikke ferdig. Asa, vent.
Vi vet ikke engang om vi skal filme, Dali.
Hva mener du med at vi ikke vet om vi skal filme?
-Se selv. -Jati, beklager. Vent her et øyeblikk.
Hvordan kan det være?
-Ro ned. -Kommer snart tilbake.
-Hvordan skal jeg roe ned? -Frue?
Hvordan gjør vi det?
-Du har vel en reserveløsning? -Hva gjør vi nå?
Kom igjen.
Dali.
Slutt med det.
Du lovet at jeg ikke skulle være på kamera.
Det er en nødsituasjon, Dali. Må improvisere.
Jeg vil ikke. Hvor er drikken min?
-Hvor er den? -Der er den.
Forsiktig, den er varm. Her, Yuna, ta en slurk.
Kom igjen. Prøv.
Drikk.
-Prøv først. -For varm.
Snakk. Prøv å drikke. Prøv å snakke.
Drikk og snakk etterpå. Kom igjen.
-Å nei! -Dette er utrolig.
Herregud. Er du Jati?
Selveste Jati?
-Hva mener du? -Kom hit. Folkens, dette er Jati.
-Hva? Hvem er Jati? -Selveste Jati.
-Hvem er det? -Vet dere ikke det?
-Hvem? Hvilken Jati? Teak-tre? -Hvem?
Ro deg ned.
Vent litt.
-Hva? -Gå tilbake…
-Går ikke. -Tilbake.
Hva er galt?
-Hvordan vet dere ikke hvem han er? -Jeg har ingen anelse.
-Vinneren av naturfagkonkurransen. -Aldri hørt om den.
Han er på plakater overalt. Han er en kjendis.
En kjendis?
En tidligere barnekjendis?
Kutt ut, kom hit.
Hør her, hva om Ibnu erstatter Yuna?
-Enig. -Perfekt.
Nei. Det er bare tull.
Hvordan er hun en arabisk huleboer?
-Vi lager en. -Vi lager en.
Det er umulig.
Ok, det holder…
Slapp av…
Jeg er produsenten. Det er min avgjørelse.
-Ok? -Ok.
Du blir snart elev her, ikke sant?
Han vil passe.
Vil du ha rollen?
Hvilken film?
-En banan? -Han er kanskje dum.
Virker som han passer.
Og… action!
Kutt…
Sluttklapp!
-Den er opp ned. -Slik?
HAN ER FORHISTORISK
Den er opp-ned. En klapper skal være sånn.
-Jeg må levere denne. -Nei. Det er nok støy.
TJ, kom hit.
-Scene to, vinkel én, tagning én. -Hva er det?
Husk at dere er aper! Vis litt kreativitet!
-Mer følelse. -Igjen?
Selvsagt. Naturligvis.
-Det var bra. -Echo.
Hva?
Vakten sa at Suar og Dali ikke kan komme inn.
-Vi bråker for mye. -Greit.
Snakk lavere,
men utforsk mer med bevegelsene.
Ok? Tagning to.
Kamera går. Og action!
Det er ikke sånn, mister.
Jati! Hei!
Hva er det du driver du med så sent?
-Trodde du falt. Hva skjedde? -Fikk du ikke puste?
Nei. Jeg vil være en bavian.
-En ape. Være en ape. -Bavian eller ape?
Nei, jeg vil være en ape for et skoleprosjekt.
Er skoleprosjektet å være en bavian?
-En bavian? -En ape.
Det er bare et prosjekt.
-Ikke vær oppe for lenge. -Hvilket fag?
Er du bedt om å bli en bavian?
Hva er dette?
Svinger seg, så søt
Takk, Jati,
-for at du hjelper til med bursdagen. -Blås…
Jeg har hørt fra faren din
at du ikke trives på den nye skolen din?
Det er kanskje fordi det er en ny skole, men den er litt…
Hva kalles det? Den er litt vel liberal.
Den er veldig annerledes.
Bare hold ut.
For fremtiden din, la oss glemme fortiden.
Tusen takk, sir.
Det viktigste er at du kan vinne den nasjonale konkurransen.
Amen. Jati har alltid vært flittig.
Jeg er sikker på at han kan vinne.
Jati.
Jeg venter på deg på skolen. Jeg tar meg av alt.
Tusen takk, sir.
Gå og lek litt til.
-Lek med Jati igjen. Gratulerer med dagen. -Lek mer.
-Hva vil du ha å drikke? -Har du noe kaldt?
Ja. Vil du ha kaffe? Vi har litt.
Jeg vil ikke bytte skole.
Jeg trives på Tunas Merdeka, pappa.
Livet handler ikke om å trives.
Trivsel i ungdommen er meningsløst uten suksess senere.
-Hadde du mye moro for å bli som du er? -Jati.
Kjære deg.
Hva er egentlig målet ditt? At Jati skal få skolegang eller konkurrere?
-Begge deler. -Hvorfor?
Hvis Jati vinner, vil alle skoler ta ham inn.
Det er sant, men…
Nettverksbygging starter på videregående.
Men problemet er at Jati ikke kan velge begge deler. Bare én!
Pappa. Jeg lover at jeg skal gå på hvilken som helst videregående du vil.
Men la meg bli på denne ungdomsskolen for nå, pappa. Jeg vil prøve det.
Avtalen er…
Du har til slutten av dette semesteret. Det er det.
-Kjære. -Seriøst?
Hvor skal du? Spis først.
Kjære, det holder.
Bare se.
En så liberal skole vil ikke utfordre Jati nok.
-Hei! -Damar Jati Ilhami! For Guds skyld!
Ser du det? Den oppførselen.
Han har vært sånn i det siste. Hvem har lært ham det? Å smelle med ting.
Filmingen på museet i går.
Det er Echos prosjekt med Asas hjelp.
EKSAMENSPROSJEKT: "VÅR VERDENS FOTSPOR"
Du burde bli med de andre nå.
Hvem skal jeg bli med?
Jeg skal lage miniatyrgravplasser her.
Et sted for ofrene i '98, Rumoh Geudong, de mystiske skytingene,
drapene i '65 og '66…
Det er fortsatt veldig mye uløst.
Hvorfor er prosjektet ditt så tungsindig?
Jeg vil jo bli som Munir, så klart.
-Hva? -Munir. Du kjenner ham, ikke sant?
-Ja, jeg gjør det. -Nettopp.
Men versjonen som ikke blir drept.
Derfor må du være seriøs og fokusere på prosjektet ditt, Jati.
Du ble utvist fra den gamle skolen din, ikke sant?
Det ble jeg også.
Fordi jeg ikke rykket opp på to år.
Jeg kan ikke lese.
Men det er ikke fordi jeg er dum.
Jeg har dysleksi.
På den gamle skolen ble man kastet ut om man ikke kunne lese.
Vil du være med meg?
Jeg tror at alle kan tegne,
spesielt ting fra hverdagen.
Kom igjen, tegn deg selv.
Her.
Begynn å tegne.
Takk.
Men sjekk ut de andre vennenes prosjekter.
Kom igjen, gå.
Takk, Jati.
Kutt, Asa.
Kan du egentlig å spille?
Du kan være her. Flytt deg til venstre, høyre, hold noe.
Du så ut som du holdt inn bæsjen.
Du kan gjøre det sånn.
Det kan være sånn…
Be om hjelp.
Det gjør vondt. Hjelp!
Venstre, høyre, hold. Det gjør vondt.
-Men det er jo krig. -Du ble likevel født som et menneskebarn.
Echo, jeg må jo ha kreativ frihet.
-Hvorfor dikterer du? -Du ba om hjelp, Asa.
Jeg hjelper deg, du hjelper meg. Er slik jeg hjelper.
-Du tåler ikke tilbakemelding. -Jeg? Tåler ikke tilbakemelding?
Det er du som ikke tåler det, Asa.
Det er jo jeg som har spilt i en film.
Jeg har spilt i en film.
Hvem vant prisen for beste barneskuespiller på FFI? Meg.
Echoviano Pranata Lorenzo.
-Sjekk det på nettet. -Men dette er bestemoren min.
Bestemoren din. Blir nok dårlig uansett.
Du sa at du kunne regissere, så kom igjen, film.
Jeg gir opp å hjelpe Asa.
Vær så god.
Hjelp henne du.
-Echo. -Asa.
-Echo! -Det regner.
Har det gått ti sekunder?
Ja.
Ok.
Er det ferdig alt?
Ja. Det er det.
Jeg stopper opptaket.
Ble oldemoren din født i et skur?
Jeg vet ikke.
Et mørkt sted, i hvert fall. Siden det var krig da.
Da stemmer det jo ikke med historiske fakta, Asa.
I Indonesia er det lett å endre historien, Jati.
Familiene våre dokumenterer vanligvis ikke ting.
Derfor vil jeg dobbeltsjekke ved å gjøre intervjuer.
Se her.
Jeg har laget slektstre-kort til familien
for å få dem til å dele historier.
Til presentasjonen
filmer vi svarene fra familiene våre
og sammenligner resultatene.
For å gjøre det interessant.
Hvorfor komplisere det? Hvorfor sammenligne?
Selve historien er nok, er den ikke?
Vi må være kritiske til disse historiene, Jati.
Hukommelsen er ikke alltid sannferdig.
Og historien er ikke alltid ærlig.
Hva skal vi tro på?
Derfor skal alle familiemedlemmene svare på alle spørsmålene på kortene.
Familien din, sant?
Selvsagt. Hvem ellers?
Asa.
Kan jeg bli med på prosjektet ditt?
Klart det.
Men vær seriøs, ok?
Lover du?
Jeg lover.
-Hei, vi er tilbake. -Unnskyld.
Velkommen tilbake.
Hvorfor er du gjennomvåt?
Det begynte å regne. Jeg går opp og gjør meg klar.
Jati. Asa sa at du også har astma.
Nei, tante, det er faktisk mamma som har det.
Jeg har bare nylig begynt å føle meg tungpustet.
Ok. Har du med deg en inhalator?
-Nei. -Du bør alltid ha en inhalator.
Et plutselig astmaanfall kan være farlig.
Du har rett, tante.
Heldigvis har ikke jeg det, Jati.
Selv om pappa også har astma.
Vennen, skal du fortsatt til pappa i morgen?
Ikke glem bestillingen hans,
stekte kjeks med gjæret kassava.
-Ok. -Ja, tante.
Bare sånn i tilfelle.
Ferdig.
-Du bør stokke dem, mamma. -Jati, du kan redigere det for meg.
Jeg skal lese det.
"Endrer det identiteten din å få et barn?"
Hva slags spørsmål er dette, Asa? Du har laget et komplisert et.
Om jeg får lov, tante.
Kanskje var det etter at du fikk barn,
at du begynte å bruke hijab?
Nei.
La meg fortelle dere to noe.
Når vi blir eldre, nærmer vi oss slutten.
Hjertene våre trenger å finne fred.
Før levde jeg bare livet som det kom.
Jeg aksepterte det som kom min vei.
Ja, bare kom med det.
Det viser seg at livet er en søken.
Men alt i alt tror jeg…
at forandringen faktisk kommer innenfra.
Der har du det.
Kanskje du kan forklare mer om hva du følte da jeg ble født?
Hvordan skal jeg si det?
Ja, det endret seg, Asa.
Før tenkte jeg aldri på
det å bekymre meg for ting.
Men da du kom…
Vel…
Jeg ble…
mer bevisst på framtiden.
-Vær så god, onkel. -Takk, Jati.
Så jeg…
Jeg ble sagt opp fra jobben en gang.
I Amerika var det en finanskrise i 2008.
Selskapet jeg jobbet for, ble rammet.
Men det sies at det alltid finnes en utvei.
Det finnes alltid en utvei.
Jeg hadde aldri tenkt
på å ha en så stor kafé…
-Jeg er tilbake. -Du er tilbake.
-Hva er galt? -Det er Asas prosjekt.
-Hvorfor gråter du? -Vet ikke. Komplisert.
Stakkars deg.
Hei, Asa.
Her. Klesplagg til deg og moren din.
Takk, tante. Jeg mener, mor.
La meg introdusere dere. Dette er Asas venn.
-Hei, søster. Tante. -Dian.
Jeg er Jati.
-Er dere ferdige? -Ja, det er vi.
Vi er ferdige.
-Asa, foreldrene dine… -Ja. De er skilt, Jati.
Har vært det i snart tre år.
Beklager.
Pappa skal gifte seg neste måned.
Derfor må prosjektet vårt være bra.
-Er det til en overraskelse i bryllupet? -Nei.
Det er til en portefølje. Til et stipend.
Pappa og Dian vil starte et program for å få barn med én gang.
Mamma sier IVF-behandling er dyrt.
Ville hjulpet om jeg fikk et stipend.
Det ville redusert byrden.
Når skal jeg komme hjem til deg i morgen?
Hva? Hvorfor skal du komme til meg?
-For å filme foreldrene dine. -Jati, sant?
Holder det ikke med familien din?
To medlemmer betyr to familier. Så sammenligner vi resultatene.
For refleksjon.
Refleksjon?
Ja. Oppgaven vår vurderes basert på de individuelle refleksjonene våre, Jati.
Asa.
Foreldrene mine er så kompliserte.
Er familien din bare foreldrene dine?
Her.
Ikke glem å filme det.
Ok. La oss dra, sir. Jeg skal prøve.
Jeg tror ikke jeg har så mange familiebilder her.
Albumene ble oversvømt i Jakarta.
-Jati, hjelp meg, den er tung. -Ok.
Gudskjelov, her er de.
Hvorfor er alt her på lageret?
Hvor ellers skulle jeg hatt det?
Hengt dem på hotellveggen?
Så klart ikke.
-Hvor mange bilder trenger du? -Så mange som mulig.
Hva er dette, mamma?
Hvor er resten, tro?
Jeg tror dette er alt vi har.
-Ikke noe mer her. Dette er alt. -Mamma.
Er dette meg?
-La meg se. -Her.
Nei, Jati! De er din fars. Han liker ikke at du rører dem.
-Hvorfor? -Han liker det ikke.
-Vent litt, mamma. -Det holder.
Hvem er dette, mamma?
-Pappas søsken? -Ja. Det holder, Jati.
Hva med han her?
Det er onkel Yayan, din fars fetter.
-Kom igjen. Legg det fra deg. -Fetter? Er han død?
Nei, han lever enda.
Om jeg ikke tar feil.
-Mamma, hvorfor sier du det? Vent. -Nå er det nok. Du er alltid så direkte
-og graver. Lukk den. -Jeg går på en bra skole
for å lære å tenke kritisk. Vent litt.
Kom igjen. Hva annet vil du spørre om?
Hvem er dette?
Det er onkel Yayan, din fars fetter.
Sist jeg hørte fra ham, jobbet han i et spøkelseshus i Braga.
Etter det hørte jeg aldri fra ham, eller så ham igjen.
Han kranglet med faren din.
-Det holder nå. -Kranglet?
-Fokuser på min side av familien. -Det blir for komplisert.
Jeg har to foreldre. Jeg har lovet prosjektgruppen min det.
Jati, du byttet skole for å unngå stress,
men nå blir jeg stresset. Legg dem tilbake.
Det holder.
-Løs det med henne. -Hva er dette?
Hva heter den jenta?
-Asa. -Riktig, med Asa.
Finn en måte å gjøre oppgaven på uten å plage meg. Kom igjen.
Han roter i alt.
"Vær hilset."
Vær hilset.
"Jeg har et spørsmål om sønnen min.
Han er nesten 16, men i det siste har han havnet i trøbbel.
Han pleide å være lydig og gjorde det bra på skolen.
-Men nå gjør han opprør og ble utvist." -Herregud.
"Han er vanskelig, uregjerlig.
Tenker folk på dette når de sier barn er en prøvelse?"
Send ham til en internatskole i Garut.
-Vær så snill, Ustadz. -Ok. La meg spørre om noe.
Så lenge vi oppdrar et menneskebarn,
er det helt sikkert at mennesker vil gjøre feil.
Hvis foreldrene ikke kan oppdra og veilede dem,
kan barnet til og med bli deres fiende.
Vi må forstå
at Koranen nevner to roller for et barn.
For det første,
at et barn er en trøst for sjelen.
For det andre,
-at et barn forskjønner verden. -Lovet være Gud.
Begge deler vil gjøre oss lykkelige. Ikke sant?
-Det stemmer. -Det stemmer.
Et barn skal ikke være en prøvelse,
en fiende eller en utfordring.
Alle kan skape problemer,
men alle kan også bringe lykke.
Hvordan var du som barn, pappa?
Eller bestefar og bestemor. Hvordan var de den gangen?
Var du en beroligende sjel eller en bråkmaker, pappa?
Det er en lang historie.
Vi har fortsatt lang vei igjen, pappa.
Det er ikke nok. Historien er veldig lang.
Pappa.
Hold denne.
Et øyeblikk.
-Hva gjør du? -Ok.
-Perfekt timing, pappa. -Hva?
Jeg filmer mens du forteller.
Hvilken historie?
Om det jeg sa tidligere.
Er til en skoleoppgave. Det må filmes, pappa.
Pappa.
Kom igjen, det tas opp.
-Til en skoleoppgave. -Hva skal jeg si?
Vær så snill, fortell meg det, pappa. Om…
-Din biologiske bror. Han som… -Han er død.
Hvorfor snakke om fortiden? Fokuser på framtiden.
Hvor skal du studere videre? Hva slags jobb vil du ha?
-Bare glem fortiden. -Dette prosjektet handler om historie.
-Så endre prosjektet. -Det kan jeg ikke.
Du eier ikke skolen. Kom igjen, hva sier du?
-Senere, ok? -Pappa.
-Senere. -Bare litt.
Det regner, og du maser om å filme.
-La oss dra hjem først. Mamma venter. -Hvorfor er du sånn?
Pappa.
-Det holder. Senere. -Vil du at jeg skal stryke?
Senere!
-Pappa! -Det regner, Jati!
PROBLEMLØSNING
Kutt, Asa.
Kutt…
Kan du spille med mer følelse, Asa?
Sal.
Testball.
-Firda! -Hva vil du, Echo?
Firda!
Hva er det, Echo?
-Er bestefaren din her? -Ja, der han alltid er.
-Der han alltid er? -Ja.
Echo, er dette egentlig greit?
Det går bra, Jati. Stol på meg. Ok?
-Firda, er vi nærme? -Ja, det er rett der borte.
Hei, bestefar!
Hei.
-Noen leter etter deg. -Jaha. Kom inn.
Ok.
-Bestefar. -Ja.
Noen trenger hjelpen din.
-Ja, bestefar. -Jeg er Echo.
-Hvem er dette? -Jeg er Jati.
Hva er i veien?
Jati, gå bort dit. Fort.
Kan jeg, bestefar?
Slik ja!
Produksjonsverdi!
Håper det er ok, bestefar.
Jeg gikk langt inn i skogen og skled.
Jeg rullet nedover og havnet i en hule.
Det var bekmørkt, kroppen min verket. Det gikk rundt for meg.
Jeg trodde jeg ville komme til å dø.
Plutselig hørte jeg en lyd. Som dette…
KI HADJAR DEWANTARA STUDIEROM
-Er dette virkelig bestefaren din? -Hvorfor skulle jeg lyve?
Jeg ser likheten.
Men…
Han overdriver.
Det føles ganske kjent.
Echo.
Asa.
-Echo. -Asa.
Echo, Asa, det holder.
Jeg liker ikke venner som lyver.
-Spesielt ikke om skoleoppgaven min. -Asa.
Asa, jeg beklager.
Skoleoppgave.
Du overreagerer, Asa. Kan du ikke tilgi?
Det er et vers om å tilgi, ikke sant?
-Ja, det er Al-Hujurat, vers… -Unnskyld, sir.
-Ikke begynn med vers og hadither, sir. -Vel…
-Betyr ikke skuffelsen min noe? -Du begynte, Asa.
-Hvorfor meg? -Slutt!
Jeg skjønner hvordan Asa føler det.
Når følelsene mine ikke respekteres.
Ikke høres.
Asa, jeg trekker meg fra prosjektet.
Jeg forstår hvordan Jati føler det.
Dette er ikke et angrep, Asa.
Men ærlig talt, det kan være stressende å jobbe med deg.
Du har en tendens til å være sjefete, Asa.
Jeg er veldig lei meg, Asa.
Men du hører ofte ikke på vennene dine.
Jeg har bare vært med så lenge
-fordi jeg er redd for deg. -Hei, slutt!
Dette er ikke Asas feil. Det er min feil.
Dere kan protestere om dere vil, men ikke sånn.
Asa forklarte
hvorfor hun tar dette prosjektet seriøst.
Ok.
Jeg vil be om unnskyldning…
til alle.
Det dere nettopp gjorde,
er høyt elsket av Allah.
Jati. Kom igjen.
Les betydningen av Al-Hujurat vers 10.
Ta det til hjertet.
Ta det dypt til hjertet, alle sammen, ok?
I Guds navn.
"Sannelig,
de troende er brødre.
Så gjør opp mellom dere, brødre.
Og frykt Allah,
så dere kan bli vist nåde."
Bestefaren min var en dommer.
Den ærligste av alle.
-Ja, ærlig. -I Java.
I hele Java.
I hele Java, Asa.
Så mye at karrieren hans
stoppet opp, Jati.
Mener du det? Vil du intervjue bestefar?
Han husker bare de viktigste tingene nå.
Du bør heller intervjue meg.
Det går bra, bestemor. Spørsmålene er enkle.
-Hei, bestemor. -Hei.
Dette er vennen min, Jati.
Dere kan sitte her. Jeg skal på samling.
-Jeg er sen. -Ok.
Det er den religiøse samlingen. Vi sees.
Ha det.
-Ha det. -Ha det.
Spørsmålene er enkle.
Endret det identiteten din at jeg ble født, bestefar?
Saken er…
For eksempel,
hva følte du da jeg ble født?
Jeg følte ingenting.
Om jeg får lov, bestefar.
Kanskje spørsmålet er…
Da datteren din fødte Asa,
hva følte du da du holdt Asa som baby?
Jeg var veldig glad da jeg holdt Asa for første gang.
Jeg var takknemlig.
Men…
Asa ble ikke født av datteren min.
Asa ble funnet.
-Hva? -Hva?
Den gangen…
var jeg sakkyndig i en rettssak.
Til høyre for tinghuset i Sør-Jakarta
var det en bajaj-stasjon.
Jeg ville dra hjem med bajaj, men det var så mye oppstyr den dagen.
En baby ble forlatt av moren sin i en bajaj.
Kinnet hennes var skadet.
Det hadde blitt skrapt opp mot innsiden av bajajen.
Ser du?
Arret på kinnet mitt.
Foreldrene mine sa det skjedde da jeg falt mens jeg lærte å gå.
Hvordan kunne de alle lyve konsekvent,
og ikke være ærlige med meg?
Bryr meg ikke om hvem jeg er barn av.
Jeg er alltid den samme.
Jeg liker ikke folk som lyver.
Selv om det er foreldrene dine?
Spesielt om det er foreldrene mine.
Fra det øyeblikket jeg så barnet, visste jeg at han ville bli en plage.
I tillegg er han bortskjemt.
Under frokosten
ba han moren sin om vann. Hun gikk til og med for å hente det.
Pappa.
Vær seriøs.
Tar du opp?
Jeg skal jo ta opp, pappa.
Det holder. Legg det ned. Hjelp til litt.
Løft madrassen. Må finne mobilen.
Dette er viktig. Kom hit.
Første vers av Iqra.
Les det, pappa.
I stedet for å lete etter en telefon.
Du har alltid et svar. Se.
Denne oppgaven er også for å oppfylle avtalen vi har, ikke sant?
-Er den der? -Nei.
-Spør mamma om sånt. -Familien startet med dere begge to.
Hva vil du? Snakke om historie? Fortelle om utfordringene?
Pappa, ok. En, to, tre.
Min utfordring for deg…
Det er dette jeg kjemper for.
Madrassen?
-Ikke madrassen. Dette hotellet. -Hotellet er ikke engang ditt, pappa.
Ja, jeg vet at det ikke er mitt.
Tror du jeg liker å bo her?
Hvorfor skal jeg svelge stoltheten min?
Vi bor her for å være nær den gode skolen din.
Så du kan sove komfortabelt.
Så lenge du ikke sover på gata. Det er alt som betyr noe.
Finn den…
Det er ansvaret ditt som forelder.
Jati.
Ikke alle foreldre tar ansvar for barna sine.
Det finnes foreldre som mishandler barna sine.
Som favoriserer.
Som ikke bryr seg om barna sine.
Det holder. Hjelp meg å finne mobilen. Dette er viktig.
La det ligge.
Kom igjen. Se under senga. Let overalt.
Livet er en test, vennen. Spesielt når det gjelder familie.
-Det er bestemt av Gud. -Jeg vet det.
Hvorfor må alt være en test?
-Kan ikke livet bare være fredelig? -Jati.
Tester er Guds kjærlighetsspråk.
Ok?
Bare du ville sagt det.
Jati.
Når jeg har gymtimene, blir man sliten, ikke sant?
Hva tror du hensikten er?
At vi holder oss i form.
Hvis en lærer vil at elevene skal være i form og lære,
betyr det at de bryr seg eller ikke?
Jati.
Når du har problemer,
si meg,
hvem ber du om hjelp?
Kjære Gud.
Jeg vet ikke hva jeg skal be om.
Jeg har så mange problemer.
For det første…
Du vet det helt sikkert.
Men pappa er så irriterende.
Men om jeg kan prioritere,
hjelp Asa først, er du snill.
Kjære, ta livet av den.
-Den angriper. -Ikke kom hit, jeg er redd.
-Der. -Pass deg.
I potteplanten.
-Pappa, mamma. -Jati! Sakte.
-Det er en veps. -Det er en bie.
Veps spier bier.
Hvordan vet du det, pappa?
Jeg vet mye. Du har bare aldri villet høre.
Dere bare krangler.
Hvor er den?
-Pappa, her. -Hvor? Hjelp. Drep den.
-Vent. Nå? -Bruk denne.
-Vent. Potteplanten. -Ta den…
Sakte…
Vent.
-Her, mamma. -Sakte.
-Kom igjen. En. To. Tre… -Fort.
Der. Den fløy den veien. Der borte.
Hvor er den, kjære?
-Pappa. -Hvor?
-Den fløy inn dit.
-Kom. -Hvor?
Den fløy dit.
-Pappa! Her! -Kom igjen.
Jakt på den. Hvor?
-Hvor? -Den fløy inn hit.
Au!
-Hvorfor står den der? -Jeg så etter glass og tallerkener i går.
-Rydd opp. Hvor? -Her. Pappa! Der!
-Hvor? -Hvor?
Den var der borte nå.
Gå ut. Kanskje den er i et hull.
-Kjære, kom hit. -Er den der?
Her.
Kjære, her borte.
-Pappa! Her. -Hvor?
-Der! Ser du den? -Hvor er den?
-Den er der. -Hvor, Jati? Kom igjen.
Vi må ta den.
-Ikke la den nå gjestene. Hvor? -Bak der.
-Hvor? -Kanskje bak den boksen.
-Jati, hvor skal du? -Vent, jeg ser utenfor, pappa.
Hvor er den?
-Den er ikke der, kjære. -Hva?
Ok, kom hit.
Hei. Wow, veldig stilig. Føler meg nesten som en kjendis.
-Vennen min. Så vakker du er. -Ikke smisk!
Du glemte at du også ble filmet med dette.
Det er gammelt nytt.
Bestemor, bestefar.
Kjekkas, hvorfor så stille? Kjeftet Asa på deg?
Hei, vennen. Smil.
-Sakte. -Smil.
Pappa, gi meg kameraet.
Er det noe…
du skulle ønske at du visste om familien din da du var ung?
Vennen, stokk kortene først.
-Akkurat. -Bare svar, mamma.
-Svar. Bare gjør det. -Hva var det?
La meg.
-Dian. -Vær så god.
Skulle ønske jeg visste at jeg var allergisk mot reker da jeg var ung.
Jeg spiste sjømat her om dagen, og øynene mine hovnet opp.
-Hele restauranten stirret. -Stakkars.
Det klødde.
-Allergisk? -Faktisk allergisk, mamma.
For meg viser det seg at oldefars familie
var handelsmenn i generasjoner.
Så jeg trengte ikke å frykte det å bli gründer.
Det stemmer. Enig.
-Ja. -Så…
Er det noe…
jeg burde ha visst fra barndommen av?
Hva?
Bestefar…
Hva burde jeg ha visst fra barndommen av?
Asa, stopp. Det holder.
Kom igjen, Asa, stopp.
-Jati, slipp. -Det holder.
-Jati. -Jati? Jati.
Asa. Nei… Asa. Du må…
-Det holder. Slipp. -Jati. Stopp.
Til høyre…
-Hva er dette? -…for Sør-Jakarta…
-La meg… -…tinghus…
Er dette bestefars opptak?
Jeg hører ikke hva han sier.
Dette er opptaket av da jeg fortalte deg at du ble funnet.
En baby ble forlatt…
-av moren sin… -Pappa.
Jeg trodde vi ikke skulle si det ennå.
-Kinnet hennes var skadet. -Herregud.
Asa.
Hvorfor sa ingen ærlig og åpent til meg at jeg er adoptert?
Hvorfor løy alle til meg?
-Vennen. -Asa…
Nei… Asa, hør først. Asa…
La henne være. Hun blir bare sintere.
Hva skal vi gjøre? Andrew?
Asa, hvor langt skal du løpe?
Ingen ba deg løpe etter meg.
Vil ikke at foreldrene dine skal tro at jeg ikke bryr meg.
Løper du etter meg frivillig?
Pust, Asa.
Pust.
Fortsett.
Sakte.
Pust.
Asa.
Ikke alle familier ville ha løyet
bare for å få barnet sitt til å føle seg akseptert, Asa.
Hva med min ekte familie?
Hva er poenget med en ekte familie?
Faren min.
Min biologiske far.
Han ser manglene mine oftere.
Det føles ikke bra.
Hver morgen når jeg våkner, føler jeg at jeg ikke er bra nok som sønn.
Hver morgen når jeg våkner,
husker jeg at jeg var et forlatt barn.
Men det er åpenbart.
De elsker deg.
Jeg vet ikke…
om de virkelig elsker meg,
eller bare synes synd på meg.
Jati,
hvorfor ble jeg født?
Vennen min.
Jeg beklager, vennen min.
Det er min feil.
Ikke bestefars.
Ikke bestemors.
Ikke mammas.
Mamma ba meg også om å fortelle deg det.
Men jeg var ikke klar for det, vennen.
Jeg var ikke klar for at du skulle vite det.
Pappa, bringer jeg ulykke?
Du og mamma ble skilt.
Nei, det stemmer ikke, Asa.
Kan ikke mamma få et biologisk barn fordi hun adopterte meg?
Ikke si slikt.
Kom hit, vennen.
Hei.
Du…
fører ikke ulykke med deg, vennen.
Du er en velsignelse.
Du er en velsignelse for meg, pappa, bestemor og bestefar.
Du har holdt oss sammen til nå.
Kom hit.
Kom, vennen.
Kom igjen.
Tilgi meg.
Du er alt for meg.
For meg også.
For bestemor.
For bestefar.
For alle, vennen.
Bortsett fra mine biologiske foreldre, sant, mamma?
-Hvorfor var de så hjerteløse? -Vennen min.
Her, vennen.
Du har oss.
Du har meg og faren din.
Du har bestemor.
Du har bestefar.
Jeg mener at sannheten er noe å kjempe for, Jati.
Kom igjen, la oss dra og møte dem. Er du ikke nysgjerrig, Jati?
Jeg blir så klart med.
-Men… -La oss dra dit, Jati.
Ser du? Jeg hadde rett.
Alle vil støtte deg, Jati.
Her.
Velkommen, barn. Det er noen ting jeg vil fortelle dere.
Reglene for Braga Spøkelseshus er slått opp på døra
helt borterst, og på besøkendes venstre side.
-Kom igjen, Jati. -Ok, alle sammen!
-Kom igjen! -Kom igjen!
Døra er åpen. Vær forsiktig. Ikke dytt.
-Gå forsiktig inn. Vær forsiktige, dere. -La oss gjøre oss klare.
Vær forsiktige.
…Braga Spøkelsestunnel stenger igjen om fem minutter.
Det går bra. Vi kom sammen, ikke sant?
Her.
Jeg tok den fra mammas medisinskap. Bruk den.
Trykk to ganger.
Vil du ut? Går det bra?
Asa, jeg blir med ham ut.
La oss gå. Forsiktig.
-Beklager. -TJ!
Jati, du vet jeg liker vitenskap. La meg bli med dem.
-Ibnu! -Ibnu!
-Meg! -Meg!
Dali, du er nesten 17. Du bør bli med dem.
Pass på meg, ok?
-Echo. -Asa.
Dette er den ekte Braga-attraksjonen.
Husk, spøkelser er også mennesker.
-Ikke rør eller skad dem. -Ikke gå fra meg, ok?
Ok, Dali.
-Asa, hører du meg? -Ja.
Søster?
Kom igjen, gå.
-Jati, går det bra? -Ja.
-Spurte du ikke meg? -Hva er den lyden?
Hei.
Hva er den lyden igjen?
Kom igjen, Echo.
-Det holder, Asa. Jeg er sliten. -Jati!
-Jati, bruk inhalatoren igjen. -Hvor er den?
Pust.
-Pust. Inhalator! -Asa.
-Pust. Ta et dypt åndedrag. -Spøkelse!
-Inhalator! -Rolig.
Alle sammen, rop på onkel Yayan!
-Onkel Yayan! -Onkel Yayan!
Hvor er inhalatoren?
Onkel Yayan!
Hva er galt?
Det er meg, Yayan! Yayan er her!
-Dette er Jati. -Jati?
Jati?
Jati. Jati, våkn opp.
-Jati. -Hva gjør vi?
Bare ta ham med til sykehuset.
Jati.
Takk og lov.
-Takk og lov. -Takk og lov.
Jati.
Jati, bruk inhalatoren først.
Hvorfor har han ikke gått ennå?
-Takk, alle sammen. -Ingen årsak.
-Vi går tilbake til jobb. -Så klart. Beklager bryet.
-Ha det, alle sammen. -Ha det. Takk.
Jati.
Dette er onkelen din, Yayan.
-Onkel? -Føler du deg veldig syk?
Og du…
Oppgaven din er noe for seg selv.
-Echo. -Hvordan skjedde dette?
Beklager, onkel.
Jeg ville spørre deg
om pappas biologiske bror som døde.
Herregud.
Dette er ikke din fars lillebror.
Han er storebroren hans. Onkelen din.
Han er fortsatt sterk og frisk.
Tar han deg noen ganger med til hjemstedet sitt?
-Nei. -Det var synd.
Pappa snakker aldri om familien sin.
Virkelig?
Hvorfor er faren din sånn?
Velkommen til Braga Spøkelseshus.
Før vi begynner, er det noen ting vi vil fortelle dere.
Ja.
-Klar, onkel. -Er alle klare?
BRAGA SPØKELSESHUS
Vil bien finne veien hjem?
Bier flyr ikke tilbake på egen hånd.
Skal du til onkelen din?
Jeg er redd, Asa.
Hei. Hvis du er redd,
hvorfor dro du helt hit? Det er to timer unna.
Sir.
-Er Mr. Geni her? -Mr. Geni er ute nå.
-Unnskyld. -Fortsett.
Er Mr. Geni her, sir?
-Han er der. -Der nede?
Ja. Der nede. Bli med meg.
Dette er huset. Til høyre.
Ok. Jeg forstår.
-Takk. -Ja.
-Hvem er du? -Jeg er storebroren din.
Bror, er det sant?
Broren min?
-Broren min. -Jeg er broren din.
Meranti.
Vi har gjester.
Onkel.
Onkel?
Det er meg.
Jati.
Jati?
Kjære Gud.
Kom hit.
Herregud.
Hvordan var det?
Faren din og jeg…
drømte om en bigård som dette.
Hold Ayu med selskap.
Se på det.
Men…
skjebnen ville det annerledes.
Så jeg endte opp alene her.
Hvis dere var så nære,
hvorfor later pappa som om du ikke finnes?
Han løy til og med.
Vel…
Fordi jeg har skuffet faren din veldig.
Da jeg var ung,
pleide jeg å drikke.
Det var bare rot.
Kunne like gjerne dødd.
Jeg var halvveis der. Jeg var nesten død.
Hvis det bare var det,
hvorfor var det så vanskelig for pappa å si det?
Skru av det først.
Faren din ble sint…
da jeg gjorde naboen vår gravid.
Faren din var utslitt på grunn av meg og bestefar.
Faren din var redd for å måtte bære alle andres byrder.
Han hadde nettopp giftet seg.
Han ville ha sin egen lykkelige familie.
Han ville gjøre deg lykkelig, Jati.
Kanskje han bare er egoistisk, onkel.
Jati.
Faren din er ikke en dårlig person.
Om han ikke hadde dratt,
hadde jeg nok ikke lært å ta ansvar.
Barnet mitt,
Meranti,
har Downs syndrom.
Fra fødselen av
så ansiktet hennes annerledes ut.
Men fra det øyeblikket jeg holdt henne,
ble jeg forelsket i livet.
Sakte begynte jeg å forstå…
hva det betyr å pleie, å vokse…
og å slutte fred med livet.
Ta opp den boksen.
Den der. Kom igjen, ta den.
Åpne den.
Dette er bestefars bønner.
For hele familien din.
Bestefaren din var en snekker.
Han trodde at et barns skjebne
er som treverk.
Det kan formes.
Bestefar pleide å si
at hans første barnebarn måtte hete Damar.
Faren din nektet.
Hans første barn måtte hete Jati.
Kom igjen, se inne.
Bestefars far… Hvordan var han? Din oldefar, ikke sant?
Da han var på din alder, ble han kidnappet av japanerne.
Han ble tvunget til å bli romusha-arbeider og grave huler i Tahura.
Da han kom tilbake til landsbyen, hadde ingen i familien hans overlevd.
Det er ikke lett å ha en far som er sint på livet.
Oldefaren din var streng,
men bestefaren din var enda strengere.
Så pappa er sint på sitt eget liv?
Har han noensinne slått deg?
Slo bestefar deg og pappa?
-Idiot! -Vis nåde, pappa.
For en utakknemlig unge!
Hvem lærte deg å oppføre deg sånn?
Bruk hodet ditt. Idiot!
Du er en skam!
Raskere! Din tosk!
Hør på meg! Fortere!
Fort dere!
Jati!
Idiot!
-Hvem tok du med hit, idiot? -Du skulle være smart!
Hvem lærte deg å oppføre deg sånn?
Kan du ikke engang gjøre noe så enkelt? Hvem lærte deg det?
Bruk hodet ditt. Idiot!
Hei, Engkos. Når kommer du hjem?
-Jeg drar hjem først. -Ja, bare gå.
Er du alene? Tok du ikke med sønnen din?
I Guds navn…
Vær så snill, ta noe å drikke først.
Vær så god.
Drikk.
Nei takk.
-Dette vannet er velsignet. Drikk det. -Nei.
-Det er godt, bare drikk. -Nei!
Slapp av.
La oss prøve den andre metoden.
-Ja, prøv det. -Ok.
Unnskyld.
Hva er det som skjer her?
Unnskyld meg. Et øyeblikk.
-Kom igjen. -Slipp meg!
-Slipp! -Kom igjen!
-Herregud! Kjære deg! -Herregud!
Herregud.
Slipp ham!
-Herregud. -Ferdig?
Ikke verst. Det er nok.
-Må han ikke drikke alt? -Nei.
For en ruqyah er det nok.
Hva? Ruqyah?
Kjære, ruqyah fungerer ikke sånn!
Ruqyah innebærer å resitere bønner og be over noen,
-ikke å spytte på dem slik. -Pappa!
Jeg er ikke besatt!
Snakk rolig. Vi ber om hjelp.
Sønnen din er ikke besatt, bare påvirket av en djinn.
En orme-djinn. Kanskje fordi han ofte sover under morgenbønnen Asr?
Derfor vrir han seg ofte på gulvet, ikke sant?
Nei. Ingen djinn involvert.
-Nei, den gangen… -Ingen djinn er involvert.
Det er ingen djinn. Du har sett for mange skrekkfilmer.
Den gangen… han gjorde sånn på gulvet, ikke sant?
-Hva? Jeg lekte ape, pappa! -Ser du? Han ville være ape, ikke orm!
Et menneskebarn som vil være en ape? Det er rart nok i seg selv.
-Jati! Vi er ikke ferdige! -Herregud!
Jati!
Kjære, dette er bare løgn.
-Ha meg unnskyldt. -Så klart.
Jati!
Hva er det som skjer, sir?
Jati!
Nei. Barnet mitt har det bra. Det er ikke sant.
-Nei. -Hvis du skal smelle med dørene,
gjør det hjemme hos deg selv!
Du blir mer og mer respektløs!
Hvem gjorde meg sånn?
Hvem sin feil er det?
Vet du ikke…
eller vil du ikke svare?
Du…
OG DE SOM SIER: "HERRE, GI OSS…"
La oss be morgenbønnen.
Er du sikker på dette, sir?
Jeg er sikker.
Jeg har tenkt nøye gjennom dette, og min avgjørelse er endelig.
Jeg syns at Jati bør ta prøven i dag.
Jeg vil ikke at han skal bli en byrde for familien vår i fremtiden.
Sir.
Hvis jeg får lov, sir.
Jeg tror Jati er gammel nok
til å bli hørt.
-Stemmer. -Med all respekt.
-Så kult. -Jeg tror ikke Jati er gammel nok
til å bli liberalisert eller frigjort,
eller hva enn denne skolen kaller det.
Så jeg tar fullt ansvar for Jati.
Hvem er dere foreldre til?
Vi er Jatis foreldre.
Dette er Jati.
Han ser veldig glad ut her, ikke sant?
Bryr meg ikke om hvilken skole jeg går på.
La meg bare fullføre oppgaven min her.
…når vi reflekterer over de navnløse ofrene for denne uretten.
Derfor laget jeg dette for ofrene fra 1998…
God morgen, alle sammen.
Takk for at dere kom og støtter
Tunas Merdeka-skolens utstilling.
Og nå, den siste utstillingen,
vil bli presentert av Asa og Jati.
Takk. Vær så god.
Vennen!
Vi er her…
for å ta med alle på en reise inn i fortiden.
Nærmere bestemt, forhistorisk tid.
Prosjektet vårt har endret seg underveis.
Opprinnelig lagde vi et familiespill med spørsmålkort.
Men reisen vår viste…
at livets historie…
er mer enn bare et spill.
Livet handler ikke bare om å vinne og tape.
Historien til en nasjon kan skrives om av seierherrene.
Vi kan tvinges til å glemme,
men vår personlige historie…
venter alltid på å bli anerkjent.
Bli med oss.
Etter deg.
Dette prosjektet handler om å møte vår families fortid.
Vi begynner med familien vi kjenner…
eller de vi ikke kjenner ennå.
Jati.
Asa, jeg kan ikke gjøre dette.
Beklager, jeg kan ikke fortsette.
-Jati. -Jati.
Beklager, jeg trekker meg fra prosjektet.
-Det er viktig for deg. -Det er alt…
Beklager, Asa.
Beklager.
-Jati! -Jati.
-Hva mener du med at du trekker deg?
-La oss dra hjem. -Hvorfor vil du dra hjem?
Velkommen, alle sammen. Jeg er fra forhistorisk tid.
Han er super.
-Hva er det? -Det er Echo.
-Hørte du det ikke? -Ro deg ned.
Hørte hva? Det er varmt der inne.
Hva gjør du?
Jaya.
-Er du Yayan? -Ja.
Hva handler oppgaven din om?
Hva er dette?
Bare barn som er barn.
Når kom du hit?
-Damar Jati Ilhami! Hva er det med deg? -Jati.
Slutt, mamma! Jeg er utslitt. Vil bare hjelpe.
-Ikke ved å låse døra, Jati! -Jati! Kom hit, snille gutt!
Hva gjør vi? Vennen!
-Onkel, hent ham. -Uventet vri.
-Kult. -Bryt den opp!
Du er fantastisk, Jati.
-Jaya! -Subversivt.
-Herregud. -Herregud, nøkkelen.
Hvor er nøkkelen?
Alle, la oss lete etter nøkkelen.
Jati har gått for langt.
Hei, sett deg. Sett deg ned.
Pust.
-Vennen. -Den er ikke her. Vi har lett overalt.
Prøv her.
Jeg så den der borte.
Hvor er nøkkelen?
Vent, kjære.
Vel, for meg… kanskje, ja.
Når det gjelder utseende, bruker jeg hijab.
Det forandrer ting, Jati. Jeg ser annerledes ut. Det er sikkert.
Det er sånn.
Men alt i alt…
Jeg tror…
at forandring faktisk kommer innenfra.
Jeg skal filme, pappa.
Det er nok. Legg det ned litt. Hjelp meg litt.
Løft madrassen, så finner vi mobilen. Det er viktig. Kom.
Geni?
Kom igjen.
Er du her for Jati eller meg?
Jati lette etter meg.
Ikke omvendt.
Det er umulig.
Fortsett. Snakk med meg. Du trenger ikke å lyve.
Hva er dette?
Kanskje det er du som løy for Jati.
Hvordan løy jeg for Jati?
Geni.
Jeg beklager.
Du ser det selv. Familien min har det bra.
Jeg ber deg bare om å ikke forstyrre oss, ikke ødelegge ting. Det er alt. Ok?
Hvem er det som prøver å ødelegge ting, Jaya?
Det var du som dro.
Jati var den som kom.
Jeg dro for å beskytte barnet mitt.
Jeg vil ikke at Jati skal bli som deg
eller som pappa. Jeg vil ikke det.
Jaya.
Da pappa var syk,
på dødsleiet…
Hvem ville han se?
Deg.
-Ville han se meg, eller pengene mine? -Ikke si slikt. Vær så snill.
Jeg har ikke penger.
-Pengene mine er til familien min. -Det handler ikke om penger.
-Jeg sverger, ikke penger. -Nei.
Jaya,
vi har også penger.
Bigården.
Drømmen vår. Jeg klarte det.
Så det handler ikke om penger. Nei. Jeg sverger.
Det finnes foreldre som mishandler barna sine.
Som favoriserer.
-Som ikke bryr seg… -Jeg så det selv.
Pappa hadde forandret seg.
Hver dag skrev han bønner for deg.
Han skrev dem på papir og oppbevarte dem i en boks.
Han forandret seg. Han ble annerledes. Han ble en god person.
-Var det det du så? -Ja.
-Så du det? -Ja.
Så du hvordan pappa behandlet meg?
Gjorde du det?
Du så at jeg alltid ble slått.
Helt siden jeg var liten,
ble jeg slått av pappa.
Jeg sverget at jeg ikke skulle bli som ham.
Jeg vil være den beste faren for Jati.
Jeg er ikke som pappa.
Jaya.
Jeg ble også slått.
På samme måte.
Jeg led også.
Jeg var også et offer.
Jeg trengte hjelp, jeg trengte deg.
Da du forlot huset…
ble barnet mitt født. Hun heter Meranti.
Du visste det ikke engang, gjorde du?
Jeg var klar for å akseptere at Meranti ikke hadde en onkel,
ingen søskenbarn.
Er det min feil? Klandrer du meg?
Skylder du på meg fordi du ble slått? Det var pappa som slo, ikke jeg..
Men de som slo meg, var pappa og deg.
-Nå kommer du hit og snakker sånn… -Det er nok, Jaya.
Alle har forandret seg.
Alle har forsonet seg.
Unntatt deg. Er du ikke sliten?
-Jeg er sliten. -Har alltid hatt fred med meg selv.
Vet du hvem som ødela freden min?
Deg og pappa. Dere ødela livet mitt.
Det er ødelagt.
Og nå kommer du hit og sier sånt som dette?
Ser du ikke hvordan du behandlet meg? Du er en hykler.
-Er jeg en hykler? -Ja!
Hvordan da?
Husker du ikke…
at du slo meg? Eller var du for full?
En fyllik som slo meg. Husker ikke?
For meg vil du alltid være en hykler.
En hykler!
Jeg har allerede fortalt deg alt.
Jaya, det er fortid.
Alle har forandret seg. Det holder, Jaya. Jeg er sliten.
-Samme… -Du har ikke endret deg.
Nei. Trengs ikke.
Nok prat. Jeg hører bare én ting.
For meg er det bare hykleri. Det er nok!
Kom igjen.
-Si hva du vil. -Hva vil du? Bare si det!
Vil du slå meg?
-Kom igjen, slå meg. -Så jeg blir som deg? Som pappa?
Aldri.
Jeg har aldri slått noen uten grunn.
Jeg har aldri slått Jati.
Er jeg som pappa? Nei.
Jeg er annerledes!
-Hva er det du vil? -Kom igjen.
-Slå meg. -Slå deg?
-Kom igjen. -Hvor mange ganger?
Hvorfor?
Så det gjør vondt?
Nei. Da du og pappa slo meg, var det ikke bare vondt.
Det ødela livet mitt! Ødela det!
Kan du gi meg livet mitt tilbake? Nei!
Kan du være den gode broren jeg trengte da? Du kan ikke det!
-Er det samme. -Samme hva?
Si det!
Jeg var alltid stille!
Når jeg ble slått, var jeg stille! Gråt alene!
Hva er det du vil?
Kommer plutselig hit og snakker sånn? Du er en hykler!
Livet mitt ble ødelagt, bror! Ødelagt!
-Hvem sin feil er det? -Rolig! Hei!
Hva er det som skjer?
Kjære, slutt. Geni, du også.
Hvor lenge skal dere krangle sånn?
Jeg er sliten. Jeg er lei av å holde alt inne i årevis!
Jeg er lei av å lyve for Jati.
Er det dette det betyr å være søsken? Seriøst?
Søsken skal hjelpe og bry seg om hverandre,
ikke ødelegge hverandre.
Ro deg ned! Geni, du også!
Herregud…
Vennen.
Jati trenger onkelen sin.
Meranti trenger også onkelen sin, hun trenger oss.
Finn ut hvordan dere kan komme overens. Jeg vet ikke hvordan lenger.
Skjønner du, kjære?
Før eller siden vil Jati følge ditt eksempel.
Jeg er redd for det.
Jeg er så redd…
Redd for at Jati forlater oss slik som du forlot faren din.
Vil du at det skal skje, vennen?
-Asa. -Asa.
Vennen?
Vennen min?
La Jati hvile litt først.
Takk, Asa.
For at du alltid er der for meg.
Vel…
Det er det venner er til for.
Takk.
Tusen takk for at dere tok med Jati hjem.
Det er en del av det å være tenåring.
-Bra at Jati er tilbake med foreldrene. -Asa.
Det stemmer.
Takk.
Har du takket?
Onkel.
Meranti.
Fisk.
Vil du leke med fisken?
Hei, Geni.
Kom inn.
Du mater for mye. Mat de som er øverst. Meranti.
Prøv de som er øverst.
De øverste.
Kom igjen, prøv sakte.
Det er vått. Sakte.
Vil du sitte? Her.
Kom hit.
-Hvor? -Her. Der er fisken! Kom igjen!
-Fisken svømte vekk… -Jeg beklager.
Jeg kom plutselig inn i livet ditt.
Men du er annerledes enn pappa.
Jati er også annerledes.
-Tar du den med? -Ja.
La meg ta den.
-Her, Geni. -Ja?
God tur, Geni.
BE OM AT BARNET MITT VINNER D. JATI ILHAMI
Prøv den, Jati.
Igjen.
Jati.
Hva sa du til onkel Geni for å få ham til å komme hit?
Det går bra. Bare si det.
Jeg…
Jeg vil at du og onkel skal bli venner.
Hvis dere blir venner…
vil Allah elske deg for det.
Hvis Allah elsker deg…
vil hjertet ditt være i fred.
Kanskje du da kan akseptere alt med nåde.
Og etter det…
kan du kanskje elske meg som jeg er.
Jeg vil ikke føle at hvis jeg mislykkes,
eller taper,
eller gjør feil…
så tør jeg ikke komme hjem.
Jeg vil alltid være sønnen din, pappa.
Jeg lover å ikke smelle med dørene mer.
Jeg lover.
Jeg beklager, Jati. Jeg beklager.
Jeg beklager.
Kom igjen.
Prøv døra igjen.
Igjen.
Her. Bruk denne.
La oss prøve. Åpne den.
-Jati, sett den ned. -Ned her.
Jaya, ta denne.
Du trenger ikke å være redd.
Bier er gode skapninger, Jati.
Klar? Nå gjør vi det.
Se her, alle sammen. Ser dere?
Det øverste laget betyr at honningen er klar til å høstes inn.
-Det her? -Ja, det.
Fortsett med honningproduksjonen.
Ser dere? Vi må snakke med biene.
ME BEFORE ME
Tekst: Lars Erik Hauklien