Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
BANKA CENTRA
- Dělej. - Věnujte mi pozornost, prosím!
Tohle je přepadení!
Dej mi ty zkurvený klíče! Hned!
K zemi. Ty taky. Hned.
Hej, ty zkurvenče. Lehni si. Hned!
- Pánové, tohle nechcete. - Jseš kurva hluchej?
- Jsi v pohodě? - Co je?
Ještě není pozdě.
Ještě je čas.
Hele.
Ty přeci máš pro co žít.
Hele, zasranej měšťáku, mlč, nebo tě střelím.
- Zůstaň, kde jsi, chlapečku. - Já tě znám.
- Vidím tě. - Zůstaň tam!
Jsem úplně jako ty.
Kluk odvedle.
Pořád máme naději.
Co jsi zač?
Je jedno, kdo jsem.
Já tě miluju.
To mi nikdy nikdo neřekl.
Já vím. Jen do toho.
Jsi ten nejlepší městskej policajt na celým světě.
MĚSTSKÁ POLICIE
Hele. Haló?
Tvůj táta by se za tebe styděl.
Paní Verkaiková, musíte to uklidit.
To není tak, že by to Eddy dělal rád.
Viď, Eddy?
Navíc nemám žádnej pytlík.
Paní Verkaiková, pravidla jsou pravidla.
S tím já nic nenadělám.
Tumáte.
Sto padesát eur?
Jak to mám z důchodu zaplatit?
Paní Verkaiková, jen se snažím, aby byly ulice čisté.
Chodí si sem hrát děti.
Paní Verkaiková, prosím.
Paní Verkaiková, neplačte.
Tak dobře.
Pojď, Eddy. Odcházíme. Jdeme domů.
JSME V TOM SPOLU
Já vím, tati. Snažím se.
Zoufalče!
32–0–50.
POLICIE
DVA NA RÁNĚ
MĚSTSKÁ POLICIE
- Ahoj. - Ahoj.
- Díky. - Není zač.
- Půjdeme na drink? - Jasně.
- Zlato. - Ale s tebou ne.
V pohodě.
Ahoj, Dilan.
Ach, Bruno.
Tohle je pánská šatna, ne?
Vezmi si kalhoty.
Sestřence se to líbilo.
Je to hodně vzdálená sestřenka.
- A… bydlí ve Volendamu. O to nejde. - Ramone?
- Ahoj. - Spíš nevlastní sestřenka.
Pořád mám tohle Je to tvoje.
Můj lapač snů.
Ty ho nepotřebuješ?
Ano.
Ne, já…
Chrání tě, víš?
Před vetřelci v ložnici. Ne, že by…
Vetřelci v ložnici?
Ne, jednou ke mně do ložnice přišla máma.
Říkám: „Běž pryč.“ Ona na to: „Platíš nájem?“
No nic, nechtěla bys se mnou pak zajít na drink?
Myslíš…
Jako v kantýně?
Ano. V kantýně.
Jen jako kamarádi.
Trapas.
Promiň.
Můžeme jít?
Kantýna, vážně?
Nechá otevřený dvířka a ty na to:
„Do kantýny, jo, super.“
No tak, snaž se ženský pochopit.
Nech mluvit mě. Já vím, co dámy chtějí.
Tenhle latino rosso by to udělal jinak.
Není divu, že se s tebou rozešla.
Posaď se, zlato.
Jídlo už mám hotový. Udělala jsem to, jak to máš rád.
To je hudba, na kterou jsme s tátou tancovali.
Ramone.
Někdo brzy otěhotní.
Pustil jsem ten nejlepší playlist
a ty mě přitahuješ svým vynikajícím vařením.
- Ani nepotřebuju oči. - Wilfrede.
- Pojď si pro to… - Wilfrede.
Ramon.
- Ramone. Ty jsi tady. - Ahoj.
Jak se máš? S mámou jsme trochu kutili.
Těžký věci. Chceme napasovat pár věcí dohromady.
- Wilfrede. - Jako by to neznal.
Všichni jsme tu dospělí, děláme věci pro dospělé.
Asi bych měl jít.
Ne, nechoď.
Jen se navečeř.
Je to i tvůj domov.
Proto jsem ti říkala, ať vždycky předem zavoláš.
Taky mám svůj život, chápeš?
Mohl jsi mě zastihnout úplně nahou.
- To by byla fajn náhoda. - No tak.
Jen jsem si přišel pro věci z kůlny. Dobře?
Hezký večer, Wilfrede.
- Víš, že tě mám ráda. - Taky tě mám rád.
Škoda, že odchází. Ale stejně…
Co je? Tohle mělo být pro mě, ne?
Hele, co to děláš?
Hned jsem hotovej. Slibuju.
Máš kde spát?
Kde spát?
Máš kde držet hubu?
Smrdí to tu chcankama.
Jo.
Policie! Ruce vzhůru!
Já tady můžu být.
Nohy od sebe.
Dál od sebe.
Ruce dolů. Nahoru.
Dolů. Nahoru.
Poskoky. Dřepy.
Ježíši, Kevine.
Vážně jsi to ty.
Promiň, kámo.
- Ty jsi takovej vopruz. - Nedokázal jsem odolat.
- Mohl jsem ti ublížit. - Zkus mě.
Klid. Jsi pořád můj bratříček. Blázínku.
Každopádně…
Chápu to správně?
Tohle bude místo, kde můžou být mladý lidi bez drog, že jo?
Jen se posmívej, Kudrnko. Počkejte, až to bude hotový.
Počkají si dlouho?
Jestli nevíš, co máš říct hezkýho, tak něco hezkýho vymysli.
Mám jenom jednu věc. Pojď za bratříčkem.
To snad ne. Lexor? Kdes to našel?
Prachy od mě nevezmeš, tak jsem musel být kreativní.
Navíc potřebuješ dobrej stůl.
Víš, jak se k tomu děcka chovají.
Ty jsi blázen.
Jen si představ, až to bude hotový.
Sedačky, sedací pytle, PlayStation.
Bude to tady úžasný.
Jo, kámo.
Vážně, brácho? Táta by na tebe byl strašně pyšnej.
Pojmenuju to tady po tátovi.
Dobře.
Chci, aby to bylo místo, kde se děti setkávají, jak říkal táta.
- Kde je nepošlou pryč. - Jo, lidi jako ty.
Pojď se mnou na obchůzku.
- Pak uvidíš, jaký to je. - Zešílel jsi?
Uděláme to takhle. Zahrajeme si. Když prohraju, je to na tobě.
Ale když vyhraju, budeš celej den chodit s měšťákama.
Souhlasím.
Ale když vyhraju, vezmeš si ode mě pro jednou peníze, jo?
- Snadný prachy. - Dobře.
Tak v pondělí ráno v půl devátý.
Ten den mám službu. Noční směnu.
Zavři pusu. Jíš maršmelouny, jak kdybys chtěl nalákat nějaký děti.
Můžou bejt v kterýmkoliv z těch podělanejch kontejnerů.
Mám do jednoho střelit? To je vyžene ven.
Musí nás dovést k tomu koksu. I kdyby to mělo trvat týden.
- Už to kurva tejden je. - Hovno.
- Jdi do prdele, vole. - Je to jen hodina.
Znáš základní tři pravidla sledovačky.
Ne?
Dával jsi na akademii vůbec pozor?
Zaprvé, pozorovat.
- Zadruhé, zaznamenávat. - Vyhonit si, jo.
- Reagovat. - Jdi do prdele. Kurva.
- Kdo to kurva je? - To je pro mě.
Jak to myslíš?
- Čau. - Zdravím.
- S pepřem navíc? - Jasně.
Díky, kámo. Že jo?
Co to má bejt?
- Co je? Nic se neděje. - Jo, ale…
Počkej, volám posily.
Počkej, vole. Počkej, než dorazí posily.
- Rychle, přeštípni zámek. - Dělám to.
- Rychle. - Rychlejc, není čas.
- Jacku. - Co je?
Jacku, nebuď blbej.
Napěchujte to.
Rychle, hoši. Musíme to zrychlit.
Kurva.
- Rychle. Přeštípni to, dělej. - Musíme zrychlit.
- Kde jsou? - Rychlejc.
Ani hnout!
Musíme jít.
Nehýbej se. Ani hnout.
- Zatýkám tě. - Kolik ti je? Dvanáct?
Je mi 14, vole.
Hele, stůjte! Dodávka. Kurva.
Máš smůlu.
- Tys tam nechal klíčky? - Šel jsem za tebou.
- Jdi do prdele. - Ty taky.
Kurva!
- Pojď. - V klidu.
- Můj sendvič. - Mám právo mlčet.
- To říkají všichni. - Jasně.
- Nastup. - Skvělá práce.
- Klídek, kámo. - Do prdele.
Musíš jít srát? Ruce vzhůru.
„Kámo, kde mám klíčky?“
Zachytili jsme 100 kilo. To je na spoustu nových dodávek.
Myslíš, že za ten koks kupujeme dodávky?
Cože? Teď? My tři? Ano.
- Šéfová. - Jste v pořádku?
Mám zavolat traumatologickou poradnu?
- Ne. Proč? - No…
Právě vás tvrdě zezadu omrdala parta teenagerů.
U něj očekávám, že to posere, ale tys mě fakt zklamal.
Odneste ty sračky do skladu.
Začněte psát hlášení. Už vás mám plný zuby.
- Dva sendviče pro Jacka. - Kurva, moje jídlo. Se spoustou omáčky?
- Jo. - Díky, kámo.
Kevine. Dej to do pořádku.
Díky, kámo.
Běž si sednout.
Dej mu dýško, ty krkoune.
- Já? - Dej mu pět hvězd.
Zatím, kámo.
No tak.
To byl skvělej úlovek, ne?
Hele, ta omáčka je vynikající, kámo.
Hele.
Co je, vole?
Asi skončím.
Cože, u policie?
Jo.
Jo? Zbláznil ses?
Běž do prdele.
Hele. Poslyš.
Víš, co to je?
Vysílačka, kde je vysílačka?
Dělej.
17-34. Transport přepaden.
Hej! Nech toho!
Na kolena, ty zmrde.
Pojď. Pojď sem. Ne.
Dělej.
Dělej! Jdeme!
Jacku! Hej.
Jsi v pořádku? Hej.
Kurva, kámo.
Ramone.
Podívej.
Kuře, to je pták.
Orel, to je taky pták.
To jsou dva druhy ptáků.
Ale kuře musí chodit.
Mávne křídly a trochu poskočí, ale to je všechno.
A teď orel.
Orel nebude chodit. Bude se vznášet.
Orel roztáhne křídla a vrhne se do světa.
A cítí se svobodný.
Ano.
A hlavní otázka tady je,
jsi kuře,
nebo jsi orel?
Wilfred se snaží říct,
že pták se může do svého hnízda kdykoliv vrátit.
Ale vždycky musíš předem zavolat.
- Zavolat? - Ne úplně vždycky.
- Orel bělohlavý. - To by už stačilo.
Velký, černý…
Haló, tady Ramon.
Ano, Kevin je můj bratr. Ano.
Co se děje?
Co jste říkal?
Vážně, brácho?
Táta by na tebe byl pyšnej.
- Vždycky byl víc pyšnej na tebe. - Kdepak.
Ne?
Co, ten náhrdelník?
Vezmi si ho.
Pořád říkám, že ho má nosit ten nejstarší.
Ne, brácho, ne. Táta to chtěl takhle. V pohodě.
JSME V TOM SPOLU
POLICIE
Čekali na nás. Věděli, že máme ten koks.
- Znali naši trasu. - Jacku.
Dej mi s těma hajzlama dvě minuty. Budou mluvit.
- Jacku. - Kdo je můj novej parťák?
- Dostanu ty chlapy, co mě zmlátili. - A zabili tvýho parťáka.
A to taky.
Tak jo, novej parťák.
Podívám se do katalogu.
- Barva vlasů? Jaká se ti líbí? - Šéfko.
Víš, Jacku, Kevin nebyl tvůj první parťák.
Už tě nebudu dál omlouvat.
Komu mám teď podlejzat?
Komisaři?
Starostovi?
Víš, prospělo by ti jít trochu níž.
Cože?
Ukázat, že umíš být týmový hráč.
Do kanceláře?
Ještě níž.
Pochůzkář v uniformě?
Ještě níž.
- Ještě níž? - Jo.
MĚSTSKÁ POLICIE
Kurva.
Jeho bráchy je mi líto. Měl by se vracet tak brzy?
Je to jen týden.
To nebude dobrý.
Můj terapeut by mi předepsal spoustu prášků.
Na uklidnění.
Mám v hlavě úplnou vichřici.
Musíme mu pomoct.
Rozptýlit ho.
Tak tě dostanou.
Rozptýlení. Jako ta blbost s přistáním na Měsíci.
Žádnej Měsíc není. Je to podělanej hologram.
Což oni popírají.
Tak, seberte se. Ať vypadáte živě.
Chci vás všechny představit.
Tohle je Jack.
Takže, Jacku. To je Shakir. Shakire, no…
Kdyby byla dychtivost polévka, on se v ní topí.
Miluju polévku.
Čočkovou, fazolovou s chilli.
Jsi Surinamec? To je jedno, vy to máte rádi.
Tohle je Charly. Ráda přemýšlí.
Neortodoxně přemýšlí o nejrůznějších konspiracích.
Vůbec ne.
To chtějí, abyste si mysleli. Já uvádím fakta.
- Otevřená mysl. - Jasně, zlato.
A tady je Bruno.
Máš štěstí, že nejsi ženská.
Nejsi, že ne? Dělám si srandu. Nejsi ženská. Jsi svalnatej…
- Jseš připravenej. Brendo? - Ano?
Má to teď těžký, že jo, Bren?
Už se to zlepšuje?
Ne, nezlepšuje. Agorafobie, kenofobie, na co si vzpomeneš.
A pak je tu Dilan, která je velmi schopná.
A Ramon bude tvůj parťák.
Takže Ramone, Jack, Ramon. Takže…
Vítej u měšťáků.
Chceš říct týmu něco o sobě?
Ne.
SPOLEČNĚ VŠICHNI DOKÁŽEME VÍC
To je můj kluk. Ahoj.
Vypadáš dobře, kámo.
Dojal jsi mě k slzám, jak ti to sluší.
Jako by ta uniforma byla stvořená přímo pro tebe.
Měšťácky lahodná.
Fíha.
Ne, myslel jsem spíš…
- No nic, tak jo. Jdeme. - Kam?
To je správnej přístup. Tahle práce je hlavně o spolupráci.
Jack, Ramon. Ramon, Jack. Jsme jeden.
Budu řídit.
To my oba.
Tuhle.
Zkrátka se staráme o to, aby byla čtvrť čistá, bezpečná a obyvatelná.
Lidi si toho váží a je to vidět. Skvělý, že jo?
- Zasranej měšťáku. - Jo. Prostě skvělý.
Sehnout!
Vypadněte odsud.
Dámy? Tady je nekuřácká zóna.
Nekuřácká zóna?
Už to tu řešíme půl hodiny. Odneste si ty odpadky zpátky.
Musím vám sdělit, že ulice máte uklízet vy.
Jen abyste věděli, že já nic dělat nebudu.
Ty debilní pitomče. Zbláznil ses? Poslyš.
To nebyly moje odpadky. Tyhle jsou moje.
Rozumíš?
Jo, blbečku. Nesahej na to.
Vypadni kurva odsud.
Ty tam jen tak stojíš a nic neděláš. On se úplně zcvoknul.
- Je tu první den. - Doufejme, že poslední. Debil.
Respekt, který získáváme v ulicích, je naším uspokojením.
- Co se děje? - Zbraň.
To nevíš. Počkej, Jacku.
Ne, to je Richi.
Znovu se začleňuje do společnosti.
Vystřelil na svého synovce, to bylo před rokem.
Rok předtím zastřelil strýce a vykradl obchod, kde pracuje jeho máma.
Když si je znepřátelíme, už se k nim nedostaneme.
Sebereme je.
- Ne, poslouchej. - Teď jste v tom.
Jsme měšťáci, jasný? Nejsme policisté.
- Ahoj lidi, jste v pohodě? - Vyliž mi prdel, ty posero.
Chcete si to rozdat?
- Jacku, počkej. - Chytej, měšťáku.
- Tohle není cyklostezka, madam. - Já vím.
Přeju pěkný den.
- Pane, tohle není cyklostezka. - Já vím.
- Pojď sem. - Jacku, tohle neděláme.
- Slez z toho kola. Debile. - Co je?
Klídek.
Pepřový sprej? Vážně?
- Jacku, zatýkáme jenom… - To byla cyklostezka?
Oficiálně… Musíš to nechat bejt.
- Dobrý den. - Ti předtím.
Hele.
- Ty podělanej… - Jacku.
Potřebuješ pomoc. Potřebuješ Ježíše.
Jacku.
A kurva!
Moje koule. Prosím.
Pitomče.
Já vás dostanu.
Kurva.
- Rychle. - Uhni.
Ježíši.
Kurva. Tak už mi dej tu pokutu.
- Zůstaň tady. - Stejně nikam nemůžu jít. Mám pouta.
Vy. Pojďte sem.
Hej!
- Sednout. - Hele, chtěl jsem říct tohle.
- Znám je celej život. - Jak to, že jste venku?
- Říká ti něco „nezletilý“, blbče? - Dostali jsme pokutu.
- Sto eur, to je hodně. - Za 100 kilo koksu.
Koksu?
- To jsme nevěděli. - My mysleli, že je to písek.
Tak písek, jo? Co?
- Pro koho děláte? - A co ty?
- Potom. Pro koho děláte? - Počkej.
- Koks? Co to má bejt? - Bejvals polda, tlapková patrolo, ne?
Jo, kámo. To byl on.
Kriminální policie. Jasný?
Tyhle dva mamlasové se zapletli do vraždy policisty.
Počkej. Myslíš Kevina?
- Jak to víš? - Můj nevlastní bratr.
Odkud jsi ho znal?
Byl to kolega, vzdálenej kolega. Sotva jsem ho znal.
Vím, že mi řeknete, pro koho děláte.
- Nejsme krysy… - Když nebudete mluvit…
Jacku. Jsou nezletilí. Nesmíme je vyslýchat.
Nemůžeme je zatknout…
Co se děje, Moosi?
Co jste to vy dva zase vyvedli?
Dveře jsou rozbitý!
Omluvte nás, madam. Kluci, padejte do školy.
- Do školy? Je půl pátý. - Musíme jít.
- Kdo jste? - Pardon, městská policie.
Vypadněte odsud! Hned!
Padejte.
Mousso, Youssefe.
Na mou duši, jestli zjistím, že něco vyvádíte,
tak vás zabiju!
Živě vysíláme vyvíjející se situaci…
Hele. Kdo toho blbce rozvázal?
Ten blbec je Richard van der Vloed.
- Kdo? - Z Van der Vloed Enterprises.
Jeden z nejbohatších.
Staví v centru nejvyšší mrakodrap v zemi.
- No, to je všechno… - Ano.
Proč jel kurva na kole? Může si za to sám.
Mám chuť zmlátit vás do bezvědomí. Ještě se kouká?
Ne. Pravidla platí i pro něj. Chápete?
- Jack má pravdu. - To nemá.
Když si můžete dovolit koupit město, vytáhnout ho na moře
a udělat z něj tropický ostrov, tak pro vás platí jiná pravidla.
Dělejte. Je čas se plazit po zemi.
- Omlouvám se. Za to všechno. - Aha, děkuju.
Děkuju.
Promiňte. To nebylo moc pěkné.
- Natočili jste je? - Natočili.
Aha. Dobře.
- Dělá městská policie svou práci? - Jsou to hrdinové. Že? Děkuji.
- Bruno, uvidíme se zítra. - Jo.
Počkej. To byl teda den. Měli jsme úspěchy i neúspěchy…
Ničeho jsme nedosáhli.
No tak, počkej.
Proč být negativní škarohlíd?
Jsme městská policie.
Každý den vyrážíme bojovat do ulic.
Bojovat? Co ty víš o bojování?
Ti dva jsou zapletení do vraždy.
- Ty děti nejsou žádný zabijáci. - Jak to víš?
Nejsou nepřítel. Jen potřebují pomocnou ruku.
Když je zaženeme do temnoty, budou navždy ztracené.
Víš, co je tvůj problém?
Předstíráš, že svýma měšťáckýma sračkama pomáháš lidem,
ale jsi kurva falešnej. Že jo?
I když jde o vrahy tvýho vlastního bráchy,
jsi zbabělec.
Běž do prdele.
Hele, koukni na toho chlápka.
Ten chlápek tamhle. Zastav.
- Hele. - Jasně, kámo.
Peníze a telefon, ty kokote.
Uklidněte se, lidi.
Máme se uklidnit? Dělej.
- Hni sebou. - Jo, tady. Můj telefon. Počkej.
- A peněženku. - Hezky v klidu.
- Nedělej to, kámo. - Richi.
Kdo má bejt Richi? Jsi vtipálek, co? Dělej.
- Dobře. - Dělám si snad srandu?
- No jo. - Všechno. Dej to sem.
- Vezmi mu ten vohoz. - Počkej, co?
Měšťák, co? Sundej si ten vohoz.
- Cože? - Rychle.
Nemáme celej den. Hejbni sebou. Rychle.
Všechno. Že jo? Koukni na něj teď, to je maník.
- Tak padáme. - Vezmi mu náhrdelník.
Náhrdelník ne. Patřil mému tátovi.
Seru na tátu!
- Padáme, brácho. - Padáme.
- Přeju hezký den. - Měj se.
Přepadení!
Tati, ne, nedělej to.
Ramone. Můj náhrdelník.
Tati. Promiň.
Promiň, tati.
Tati, promiň. Promiň, tati.
- Co tam je? - Já nevím.
Ten chlap je bohatej.
- Hej! - Ten hajzl.
Můj náhrdelník. Hned.
Koukni na něj.
Kurva. Jeď. Hned.
Musíme jet. Dělej.
- Pojeď. - Koukni na něj.
Přejeď ho.
Do prdele.
Můj náhrdelník.
Vrať mi můj náhrdelník.
Promiň.
Tady, náhrdelník.
Napočítám do pěti.
Pět, čtyři, tři, dva, jedna.
Je to všude na internetu.
Jeden jedinej den s tebou a…
Co to dělá?
Když jsem se s ním loučil, byl v pohodě.
Nesmíš na ten případ ani sáhnout.
Teď jsi měšťák.
Není divu, že mu hráblo.
Měšťáci nejsou moc bystrý.
Zacházej s nima jako s přitroublýma batolatama.
Proč jsi mě dala ke Kevinovýmu bráchovi?
Říkala jsem si, že ti to třeba pomůže.
Už to, že někdo umřel, je blbý.
A kdyby se mělo něco stát jeho bráchovi, Ramonovi,
když jsi s ním…
To by bylo…
To nejhorší možný PR.
Jasně. A proto se postaráš o to, aby Ramon přežil.
- Cože? - Jo.
Jo, skoro jako v tom filmu,
kde mají zachránit Matta Damona.
Jak že se jmenuje?
Marťan?
Ne.
- Interstellar? - Ne.
Elysium?
Ne, je to na Zemi.
- Syriana. - Nech to.
- Odvaha pod palbou. - Nech to.
Pořád ho zachraňují.
Jde o to, že kromě práce nemáš žádnej život.
Když bude mít Ramon třeba jenom škrábnutí,
můžeš se s prací rozloučit.
Pořád žádný hovínko? Ne?
No tak, udělej hovínko.
- A je to. - Dobrou chuť.
Ramone, já…
Čas na blinkání. Ano, výborně. Dělej.
Ano? Raz, dva…
Budeš mě ignorovat celej den?
Dneska ne. Už toho mám dost.
Objednal jsem si salátovou rolku. Co to je?
Jacku, někdo vyplivnul na zem žvýkačku.
Zatkni ho, prosím.
- Moc vtipný. - Modrá ti sluší.
Je to roztomilý. Kamerka.
Maličká baterka pro maličkýho mužíčka.
- Můžu se podívat? Ruce vzhůru. - Co to má bejt?
- Já to potřebuju. Blbe. - Klídek.
Skvělá práce.
Ukliďte to hovno, nebo vám dám pokutu.
Tohle už ne.
Ukliďte to. Hned!
Proč věnovat pozornost plácání pysků píči De Koningové?
Řekla mi, ať se do Kevinova případu nepletu.
Ale proč?
- Protože jsi čurák. - Přesně.
Všechno je to špatně. Věděli, kam jedeme.
Někdo mluvil.
De Koningová.
Je to stroječek na sračky.
Už toho mám dost! Ukliďte to. Hned.
Nevzala jsem si pytlíky.
A co tohle?
Ta je úplně nová.
Ukliďte to.
To nebylo tak těžké, že?
Budu De Koningovou sledovat.
Chápu, kámo.
Ahoj. Hele.
Roztomilá hračka. Co to je?
Hele.
- Hoď mi ten obušek. - Chytej.
Aport.
- Moji šílení kolegové. - Mír a láska, kluci.
- Mluvili o mým bráchovi? - Dělají na tom.
- Mluvili s Moosem a Sefem? - Umí dělat svoji práci.
- Vím, kde jsou. Pojďme tam. - Ne. Hele.
Měl jsi pravdu.
Jsou nezletilí, ne? Nemůžeme je vyslýchat. Všechny ty kecy.
Ne. Časy se změnily.
Žijeme tady a teď. Je to na nás.
- Jdeme, Jacku. - Ale…
Vidíš toho chlapa? Verbuje ty děti.
Aby z nich udělali pěšáky.
Bum.
Je ozbrojený.
Zavoláme posily.
Počkej. Podívej se nahoru.
Vidíš toho kluka? Ten hlídá.
Jo. Jak říkám.
Hloupej, ale ne idiot. Jdeme.
Co to s tebou je?
Včera ses nezastavil před ničím.
To bylo včera. Je ozbrojenej a nebezpečnej.
Bingo. Podívej. Moos a Sef.
Teď se to rozjede.
Tak jo, zůstaň tady, jo? Nehejbej se.
Co chceš dělat?
Dobře, zůstanu tady.
Kluci, jste 50 metrů od břehu.
Plavecké průkazy, prosím.
- Cože? - Plavecké?
Jacku, přinesl jsi plavecký průkazy? Ne?
Tak pojďte.
- Ty jo. - Pojď.
- Klídek, chlape. - Nehýbej se. Jacku, pouta.
- Pouta? - Jacku, dělej.
Tak jo.
Dobře. Ne, dej mi ten klíč.
- Kurva? - Je pryč.
- Co jako je? - Je čas si zatancovat.
Jste zatčení.
Za co?
Napadení strážníka při výkonu služby.
My se tě nedotkli.
Do prdele.
Ramone. Klid, kámo. Klídek.
Moje koule.
- Co to kurva je? - Jacku, pomoz mi!
- Proč to děláte? Proč? - Není třeba…
- Ramone. - Proč?
Kdo vám řekl, abyste ten kontejner vybrali?
- Nevím. - Mysleli jsme…
- Prosím. - Dobře, tak jo.
- Jacku, zachraň mě. - Co to děláš?
- Mluv, nebo v tom bude pokračovat. - Dost.
Vidím světlo. Vidím Ježíše.
- No tak? - Vidím Ježíše.
- Bukarovi. - Cože?
Bukarovi.
Na Driftkikkeru, motokárový dráze na severu.
Blbost. Bukarovi jsou největší překupníci koksu v Rotterdamu.
Už bylo načase.
Padejte do postele.
Řeknete to mámě?
Běžte zítra do školy a budu mlčet.
- Fajn. - Ale nezapomeňte.
Mám to u vás.
- Díky, Ramone. V klidu. - Díky.
Chci to vůbec vědět?
Proč jsme tady? Kilometry za městem?
Podívám se dozadu. Ty hlídej kola.
Parťáku.
Čtyři roky na policejní akademii, abych skončil s tím kec…
DRIFTKIKKER – MOTOKÁROVÁ DRÁHA
Ber, nebo nech bejt.
Po tom průseru v přístavu šly ceny nahoru.
Přestaň fňukat, nebo ten kšeft odpískám.
Ty pitomče.
Co děláš? Jsme na posraným místě Bukarových.
Tyhle motokáry jsou ideální zástěrka pro praní peněz.
- Říkal jsi smetí. - Smetí letí. Poslouchej, brácho.
Hlavou rodiny je Yasmina Bukarová.
Je tady.
Vidím ji. Jen se mrknu dovnitř.
Dorazil ten chlap s mulletem, co jsme ho viděli. Dávej bacha.
Tak ho zdrž a neštěkej na mě.
Alfa, Zulu, Tango, Bachata. Přepínám a končím.
Ramone? Sakra.
Ty jo, vážně?
Počkej.
Ne, nic. Můžu ti ten matroš přinést večer.
Jo. Výborně. Čau.
Vodu, prosím.
Vodu nevedeme, kámo.
PRACÍ PROSTŘEDEK (BARVA), VEJCE, KUŘECÍ PRSA
Jedna voda.
Čau. Cože? Do prdele.
JSEM POD STOLEM. ODLÁKEJ ODSUD BUKAROVOU!
POMOC!
Můžu mluvit s vedoucím, prosím?
Víte, všiml jsem si přestupku.
A jakýpak je to přestupek?
Zrovna jsem šel kolem motokárové dráhy a v puse jsem cítil benzín.
To není v pořádku, když jsou tu děti.
Paní Bukarová, můžete přijít dopředu?
Dobrý den.
Copak můžou městští policisté ve službě pít?
To je voda.
Přeji hezký den, madam.
Musím zavěsit.
To je ale náhoda.
Co chceš, zasranej měšťáku?
Vaše doklady.
Doklady, prosím.
Čau, amatére. Jde k tobě Bukarová.
Chystáš divočinu, kámo?
- Ty jo. - Chceš si zadivočit?
Myslíš, že je to chytrý? Co? Zastřelit strážníka ve službě?
No a co? Co? Co jako?
Živý přenos. Nonstop.
- Prásk, prásk. Chyť si mě. Coño. - Stůj. Ani hnout.
Ahoj, Ramone.
- Nemáte být ve škole? - Ve škole? Je sobota, kámo.
Jinak uvidíme…
- Pozor, chlape. - Z cesty.
Omlouvám se.
Hej! Sakra.
Promiň, kámo. Čau.
Já tě znám.
Uhněte mi z cesty! Hněte se.
Miluju Turecko.
Do prdele!
Ramone!
Ty jo! Kurva!
Ramone! Hej.
- Co jsi udělal Kevinovi? - Kdo je kurva Kevin?
- Můj bratr. - Jsi ten šílenej měšťák. Nech mě bejt.
- Do prdele. - Tak naposled.
- Cos udělal mýmu bráchovi? - Šílenej měšťáku.
Kevine.
Hej.
Polez ven. Pojď, kámo.
Co to má sakra znamenat? Hele.
Ten měšťák je šílenej.
- Kam jdeš? - Jdu pryč.
Zůstaneš tady, nebo tě znovu shodím z toho mostu.
- Kde je ten koks? - Koks?
- Řekni nám… - Šílenej měšťák.
- My se držíme pravidel. - Jakých? Čích pravidel?
Když ti to řeknu, umřu.
Přísahám.
Padej.
Bukarovi to nejsou. Taky je okradli.
Tohle je zkurvená válka gangů.
To zní nebezpečně.
- Práce pro kriminálku, jasný? - Brácho.
Vidíš tady někde kriminálku? Jsou tady?
Nevidím je. Víš, co vidím?
Vidím Jacka. Vidím Ramona.
Ramon, Jack. Jack, Ramon.
Jsme v tom spolu. Máme jenom jeden druhýho.
Tak co kurva uděláš?
Pomůžeš mi najít vraha mýho bráchy?
Jo, nebo ne?
Dobře. Když ti pomůžu…
musíš mi něco slíbit. Počkej.
- Mysli, než něco uděláš. - Myslet. Budu. Dobře.
- Než něco uděláš. - Jo.
A…
- Poslouchej mě. - Dobře.
Přemýšlet, poslouchat, všechno, cos říkal.
Víš proč?
Jsi můj parťák!
Mizerové měšťáci navždy.
Tak jdeme.
- Jack. Ramon. - Pojď.
Jdeme na to.
Jdeme.
Nejdřív jsme mysleli, že držíme Bukarovy za koule.
Ale s nima taky vyjebali. Takže…
Hele, tady velím já.
Nevyřízený účty. Bukarovi mají nevyřízený účty.
Ale s kým? To je ta otázka.
Zabavení nelegální pyrotechniky…
Největší konkurent Bukarových je Smits, prodejce aut na Keverdijku.
Správně. Už roky bojují o prvenství. Mají na svědomí to přepadení v říjnu.
Nechceš jít po Smitsovi, že ne?
Můžeme se vrátit ke své práci? Nelegální ohňostroje.
Takže… Smits.
To jsou solidní informace.
- Skvělá práce, lidi. Ty… - Ramone.
- Jsem na vás hrdej. Jdeme. - Bomba, Ramone.
- Hele, to je moje kolo. - Jo, kámo. Našli jsme ho.
My? Já. Tys ho chtěl prodat a koupit si za to kebab.
Nejdeme mu spolu vrátit to kolo?
Mimochodem.
Chci se omluvit.
To s tím tvým bráchou, víš?
To je hrozný.
Jsme bojovníci.
A jsme chlapi. Chlapi nebrečí, že?
- My chlapi jsme statečný, jako válečníci. - Cože, „my chlapi“?
Probrečel jsi celý Ledový království. Já tě viděl.
Já že brečel? Ne, to bylo lepkem. Když jím moc lepku, tak slzím.
Moc jíš, to je ono.
No nic, včera to bylo na něco, kámo. Bylo to jako ve filmu.
- Skákal jsi. Bylo to hustý. - Všechno.
- Ohromný. - Kluci.
Díky, že jste mi vrátili kolo.
- Neměli byste být ve škole? - Ve škole? Je neděle.
To je jedno, máte přeci úkoly.
Musím něco zařídit. Dělejte, co umíte.
Divný sračky.
Aby bylo jasno. Budeme Smitse pozorovat.
- Porozhlídnem se? - Ani náhodou.
Tři pravidla sledovačky jsou pozorovat, zaznamenávat a…
Asi nebejt úplnej pitomec.
Když prostě vezmeme…
Hele, poslyš. Dělej to, co já, a bude to v pohodě.
Proč se vždycky řídíme podle tebe? Proč ne nikdy podle mě?
- Mám skvělý nápady. - Podle tebe ne.
- Předstírej, že píšeš pokutu. - Proč předstírat?
Jsme městská policie. Už jsem jich pár napsal.
Proč píšeš pokuty? Musíme předstírat.
Ježíši.
- Špatně zaparkovali. - Jo, na tvý hlavě.
Kurva.
Ten chlap byl při tý razii.
- Jak to víš? - Poznávám jeho boty.
Byly v hlášení.
Pojď. Do prdele, kámo.
AUTOSALON SMITS
- Pojď. - Kolik ještě? Já…
- Drž hubu. - Dělal jsem v posilovně nohy.
Bolí to. Mám křeče. Ty máš robustní lýtka, já ne.
Smitsi, kde jsi?
To jsem potřeboval.
Ty máš vážně kraťasy?
Poláci na to kývli. Uděláme to dneska.
- V deset večer. Kobylka a krysa. - Mám přivést kluky?
Kohokoli můžeš, protože těm náckům nevěřím.
Náckům? Poláci nebyli nacisti.
Nacisti napadli Polsko. V roce 1939.
Pozemní jednotky s leteckou podporou.
To je mi kurva jedno. Musíme s tím pohnout.
- Žádnej problém. Takže Poláci… - Nico.
V deset večer. Kobylka a krysa. Rozumíš?
A přijď, prosím tě, střízlivej.
- Promiň, jo? - Jo.
V kraťasech.
Jasně.
- Hele, můžu něco říct? - Ano.
Docela pěkně voníš.
Nejsem Diddy, ale hezky voníš.
Krysa a kobylka?
Co to kurva je?
- Já vím. - Co?
Ne, to byla asi pohádka.
Hele, flákači.
Dáte si něco, nebo čekáte na tramvaj?
Zoo Blijdorp.
- Samozřejmě. - M-hm.
To je ono.
Tam se děti chodí koukat na kobylky a krysy.
Geniální.
Krysa a kobylka? Já vím, kam musíte jít.
No jo, kousek od mojí bejvalky Anity.
Tý coury. Opustila mě kvůli exotickýmu mazlíčkovi.
Vždycky chtěla jet na safari, ale já neměl prachy.
Teď bydlí na Afrikaanderplein.
Nechci bejt zlej, ale jejíma posuvnýma dveřma prošlo víc chlapů
než průměrným uprchlickým centrem.
Šéfkuchaři. Krysa.
Ty neprodáváme. Zkuste De Chinese Boot, ti mají všechno.
Aha, asi myslíš adresu.
- Měl jsi počítat do deseti. - Běžel jsem při tom.
Multitasking, parťáku. Koukej.
Tak jo, jdeme.
- Kobylka. - Jo, běž dál.
- Jako krysí kolo, jen větší. - Běž dál.
Do roku 2012 tady byla spalovna odpadu. Vezmi si tohle.
Ten chlap ten pozemek koupil a udělal z toho lunapark.
- Po všech těch letech… - Nico.
Sakra. Bez zbraně se cejtím úplně nahatej.
- Představ si, že jsou taky úplně nahatý. - Co?
Jo. Když jsem nervózní, představuju si je nahatý.
- Ty to neděláš? - Nemel nesmysly.
Jenom když jsem nervózní.
- To jsou oni? - Ne, to je pobřežní hlídka.
Jasně, že jo, ty idiote.
Zajímavé místo.
Ano, do roku 2012 to bylo…
To je mi u prdele.
Kde je ten matroš?
Konečně pořádný zločinci.
Nabito a odjištěno.
Konečně jsme dopadli tu partu z Kieboompleinu.
Rachejtle? Cože?
Mají automatické zbraně a ty přineseš rachejtle?
- Proč jste tu tak pozdě? - Chtěl jet přes Keileweg.
Jestli tam nejsou prostitutky.
Cože? To už není čtvrť červených luceren.
Chtěl jsem jí ukázat, jaký to dřív bývalo.
- Proč bych to měla chtít? - Sexuální pracovnice jsou taky lidi.
Ženský drží spolu a tak, ne? Kam to ženský hnutí spěje?
Skončili jste?
Chci říct, že to bylo ošklivý, ale zároveň výjimečný.
- Bruno. - Kluci. Mají automatické zbraně.
Zavolám svůj starej tým jako posilu.
Už je pozdě, skončili. Když bude koks pryč, nemáme důkazy.
Do prdele. Tak jo, musím přemýšlet.
Mám plán. Hele, půjdete tamhle a počkáte na můj signál.
- Jaký signál? - Běž. Bude to jasný.
Tak jo, vydrž. Poslouchej. Asi bych to měl udělat. Dobře.
Kryj mě.
- Kurva. - Policie. Jste obklíčený.
Na kolena. Dejte ruce za svý zkurvený hlavy.
Ramon je tamhle.
Ne, uhas to.
Co se to kurva děje?
- Pavle. - Do prdele.
Pojď sem.
- Hele. - Už jdu.
Nejsi ozbrojenej, kámo.
Sakra, on je ozbrojenej.
Hej!
Ramone? Ramone.
Šílenej měšťák.
Táta by na tebe byl strašně pyšnej.
Stůj, nebo střelím.
Odhoď zbraň. Otoč se.
- Odhoď tu zasranou zbraň. - Klídek.
Koukni na mě. Zabils mýho bráchu Kevina Pinase.
- Kevina? Ale… - Hele. Dej to pryč.
Městská policie? Fakt?
- Hele. - Tvrdý hlavy Barbanťanů.
Podezřelý už nemlátíme.
Takhle se to teď dělá?
Ani za starých časů jsme nemlátili do obličeje.
To je moc zjevný.
Mlátili jsme…
Nebo takhle.
Jo? Jo.
Chápu. Už to chápu.
Chápu. Teď jsi to udělal.
- Hele. - To je za Kevina.
- Zastav ho. - Klídek.
Patřil k mým nejlepším lidem.
Cos to říkal?
Dával mi informace a já jsem mu za to přispíval do penzijního fondu.
Cože?
To je moc, že zrovna já musím uklízet ten tvůj binec.
- Moc rád… - Ne.
Zůstaň tam a na nic nesahej.
A chcípni prosím. Pomalu. Ty taky.
Pojďte, máme deset minut.
Jsi v pohodě?
Jo, jasně.
Nebuď tak skleslej. Vím přesně, co potřebuješ.
Procházku po Keilewegu.
- Nebo tureckou polévku. - Jacku.
Hele. Co se stalo v tom strašidelným domě?
Kevin byl zkorumpovanej.
Bral úplatky od Smitse.
Není to špatný.
Ale trochu žlutý.
Já…
Já věděl, že někdo bere, ale…
Nevěděl jsem, že on.
Proč musel umřít?
Proč musel kurva umřít?
Možná toho věděl až moc.
Celou tu dobu mi lhal.
Nikdy mi nic neřek.
Nikdo.
Nikdo z jeho kolegů nic neřek.
Někdo to musel vědět, ne?
Když tu byl naposledy, stál tam co ty.
Koukali jsme si do očí.
Byl jsem na něho pyšnej.
Vzhlížel jsem k němu.
Buď ten, ke komu lidi vzhlíží, jo?
Nikomu nic nedlužíš.
Ani bráchovi.
Jo?
Ani tvýmu tátovi, jasný?
Svůj osud ovládáš ty, kámo.
Jako ty?
Možná, ale…
Já vypadám zatraceně líp.
Máme jenom jeden druhýho, ne?
- Jsi v pořádku? - Ne. A ty?
Taky ne.
Koukej, kámo. Hele.
Myslí si, že jim projde vyhodit do vzduchu dva měšťáky? To sotva.
Volám všechny měšťáky na jihu.
Červený kód.
Černý Volkswagen Golf, registrační značka HV-Z41-K.
Vidím ho.
- Sem nesmíte vyhazovat věci. - Jen sleduj.
Černý Golf na Wildzangu, jede k Zonnehofu.
Volkswagen nalezen. Podezřelý prchá.
Počkat. Míří do centra.
Mám ho. Pronásleduju ho.
Podezřelý opustil vozidlo. Teď vchází zezadu do budovy.
POLICIE
A do prdele.
Takže ten chlap se nám pokusí ustřelit hlavy a pak se jde hned udat?
To je sakra podezřelý.
- Ne, je to mnohem horší. - Cože?
Je to řízený shora.
Vyhodil nás do vzduchu král Vilém-Alexandr. A Máxima pomáhala?
Král ne. Velitelka De Koningová.
- Cože? - Jo, já to věděl.
A nikdy tě nenapadlo: „Naznačím to Ramonovi“?
Nebyl jsem si jistej.
„Milý Ramone, i když si nejsem jistý,
moje šéfová se nám asi snaží ustřelit hlavy.“
Čtyři sekundy. Co teď kurva?
Cože? Dej to pryč.
Fajn.
- Jacku. - Jo. Vidělas De Koningovou?
Proč?
Zní to divně, ale pokusila se nás vyhodit do povětří.
Bum. Chápeš? Promiň. Promiň, brácho, jsem celej rozhozenej.
Byl…
Byl to granát.
Tak granát.
- To musím všechno opakovat? - Jen abych to pochopila.
Co kdybyste začali od začátku?
To nic. Kdepak. M-mm.
Pojďte, hoši. Projedeme se. Pojďte.
Jacku.
Kam to jedeme, kámo?
Hele, Guido. Nepotřebujeme alibi?
Alibi byl plán A, kámo. Ten nevyšel.
Teď máme plán B. Snaž se držet krok, kámo.
Proč na mě kurva čumíš tak zmateně?
Já myslel, že jsme dneska už skončili. Zobnul jsem si piluli.
- Rychle, musím jít na party. - Děláš si prdel, že jo?
Nechci o tom slyšet. Říkals, že se o to postaráš.
- Právě to řeším. Cože kurva? - Neřvi.
Hladká operace.
Aha. Ahoj.
Zpátky mezi živýma? Skvělý.
To vás musí sbližovat, bejt takhle zkorumpovaný.
Přesně proto tě nikdy neposloucháme.
Ušklíbáš se, jako bys byl něco lepšího jak my ostatní.
Než my ostatní.
Můj brácha. Kevin.
Taky patřil do vaší party?
Kevin mi kurva chybí.
Ten kluk chtěl celou tu operaci posrat.
Seru na něj. Najednou chtěl jednat správně.
Tohle ti neprojde, blbečku.
Jsme krytý ze všech stran, kámo.
De Koningová, co?
Jistěže ne. Je hloupější než její kunda.
Naše krytí je mnohem vejš.
Strašně vysoko. Doslova.
- Jdi do prdele. - Neboj.
Brzy se přidáš ke svýmu parťákovi Kevinovi.
A ty budeš s bráchou.
Aha, o tom se nezmínil? Že Jack a Kevin byli parťáci?
Ramone, vysvětlím ti to.
Když jsem tvýmu bráchovi vystřelil mozek, ležel vedle něj.
Pánové, sepněte prosím ruce.
A modlete se.
Modlete se.
Pane, přijmi prosím tyto lidi
a otevři svou perlovou bránu, až k ní přijdou.
Ti lidé zhřešili.
Ale stejně jako jsme zhřešili, tak budeme za své hříchy pykat.
Kurva.
Střílej.
Nedokážeš to, co?
Já tě miluju, kámo.
Ne, omlouvám se. Miluju vás, lidi.
- Jacku, prosím. - Zbraň.
- Hej, vezmi mu zbraň. - Hele.
- Jacku. - Drž hubu.
Hele. Zbraň.
Běž!
Klekni si.
Kriminální policie. Jackson Kinté žádá o posily na Mathenesserlaan.
Rozumím. Jednotky jsou na cestě na Mathenesserlaan. Přepínám.
Co jsi kurva zač?
Prašť mě.
„Prašť mě?“
Kde si myslíš, že jsi? Ve filmu?
Já jsem přišel o bráchu.
Věřil jsem ti.
Je tady jenom jeden zbabělec.
A jsi to ty.
No tak, lidi.
Nikdy se nerozcházejte pohádaný.
- Ahoj. Vy jste tady taky? - Šoupni se.
Jacku.
Říkala jsem ti, ať se od toho případu držíš dál.
Jsem ráda, žes mě neposlechnul.
I když je to trapný, že k vyřešení toho případu byli potřeba měšťáci.
Tvoje přeložení se ruší. Vítej zpátky. Gratuluju. Hurá.
Hele.
- Nějaký zprávy o Guidovi? - Nic.
Najdeme ho. Neboj se.
Ramone.
Jsi v pořádku?
Asi toho nechám.
Už nebudu měšťák.
Necháš? Ty tohohle nikdy nenecháš.
- To mě tak podceňuješ? - Ne.
Je to tvoje srdeční záležitost.
A k čemu to je?
Zločinci mají ochranu z nejvyšších míst.
- Kdo je v Rotterdamu nejvyšší? - Euromast?
- Ne, jako… - Mrakodrap Zalmhaven.
- Pořád musíš mít pravdu. - Ne.
- Myslíš Van der Vloedovu věž. - Proboha, Bruno.
Tohle je jediná věž, na který záleží.
Brunova věž.
Brunův stožár. Velký Bruno.
Bruno? Mohl by sis to zakrýt ručníkem?
Jistě. Když tak pěkně prosíš, rád to udělám.
- Bruno? Van der Vloedova věž? - Jo, právě se staví.
Všude jsme ho potkávali.
Pošlete kurva ten výtah dolů, musím zmizet z ulice.
Hele, přísahám. Ty jsi…
Hej, stůj.
Uklidni se.
Všechno to začalo vybuchovat a oni stříleli jako šílený.
Byli jsme v pasti. Nebylo kam utéct.
No nic, naštěstí jsme nakonec všichni přežili.
Všichni jste zažili něco děsivého, co vám způsobilo trauma.
Budete potřebovat terapii.
Město to platit nebude, takže je to na mně.
- Jaký trauma? V Turecku děláme polévku… - Teď ne.
Nikdo neumřel, jen pár lidí z jinýho oddělení, který jsme skoro neznali.
Jak jseš na tom, Bren?
- Já tam nebyla. - Ale měla jsi traumatický zážitek.
A mluvily jsme o tom. Šlo o tvého otce.
Ne, o tvého psa. Už se mi to plete.
Nechme to tak. Tohle je jen příklad.
Bruno, obejmi ji.
- Cože? - Prostě ji obejmi.
Už jsi určitě měl v náručí ženu.
Ano, ale nikdy ne takhle.
Hovězí vývar. Holenní a kolenní kosti, pomalu vařené 24 hodin.
- Moje dveře jsou vždycky otevřené. - Ahoj, je tu někde Ramon?
- Proč tu jsi? - Kde je Ramon?
Něco prověřuje.
- K čemu ho potřebuješ? - Musím mu něco vysvětlit.
- Co prověřuje? - Něco hodně vysoko.
Zmínil jsem Van der Vloedovu věž a on odběhl.
Přesně takhle.
Všechno se děje ve věžích.
Dvojčata, Trump Tower,
Smrtonosná past, Pán prstenů.
Spojte tečky a kruh se uzavře.
I když Země je pořád placatá.
Copak jsem říkal, že s sebou můžeš vzít hosta?
Proč jsi ho sem sakra vodil?
- To nebyl můj nápad. - Tohle teď nemůžu řešit.
- Vyřeš to ty. - Dobře, nech to na mně.
Praštil jsem ho do břicha, chytil ho, kopnul. On spadl. Bylo to šílený.
Svatby, kámo. Prostě to přežít. Já už to znám.
Je to super, chápeš?
- Haló? - Jack z kriminální policie.
- Měšťák Jack. - Cože? Kdes vzal moje číslo?
Zatkli nás, vědí o nás všechno.
- Slyším vás, kluci. - Co od nás chcete?
Musíte pomoct Ramonovi.
- Čau, Jacku! Poznáváš svou starou káru? - Přemalovaná a tak.
Nazdar, kámo.
Rychlejc, kámo.
Hele, co si myslíte, že děláte?
Jsi slepej? Nevidíš, co děláme? Hrad z písku pro tvoji mámu, ne?
Stavíme nejvyšší věž v Nizozemí.
Pokračuj v práci. Co tady děláš? Banda flákačů, chceš je do toto zatáhnout?
Kurva.
Hele, zmizte.
Hele, co se to tu děje?
Nech tu zbraň. Chci vidět zbrojní průkaz.
Jste v háji, srabíci.
- Všichni jděte hezky domů, jo? - Není třeba volat poldy.
Už mám váš šmoulů dost.
Vy budete vládnout na sever od řeky a vy budete kontrolovat jih.
Jestli někdo z vás překročí řeku, postarám se,
aby už ani jeden z vás nedostal ani gram.
A všechny tyhle sračky mezi váma dvěma teď okamžitě skončí.
Když se budete chovat slušně, bude dost pro vás všechny.
Jsem mírumilovný člověk.
Ale když nebudete spolupracovat, nechám vás zabít.
Jo.
Ano, nechám vás zabít.
Je to jasný?
Výborně. Doufám, že už se s ani jedním z vás nebudu muset znovu vidět.
Guido, postarej se, aby se ten malej problém vyřešil.
Na co čumíš?
Sakra.
Hele.
Sakra.
Vydrž. Guido, Van der Vloed, Bukarová, Smits, všichni spolupracují.
Aha.
A ty jsi sem prostě v pohodě přišel?
Nonšalantně, úplně sám?
A vůbec tě nenapadlo, že bys třeba…
Co to má bejt? Přišel jsem ti zachránit život.
Vypadněte odsud. Zasraný měšťáci.
Jo? Tak dělej. Do toho. Zastřel mě.
Dělej. Střílej.
Dívej se na mě, když s tebou mluvím.
Budu tě každou noc chodit strašit ve snech.
Jsem totiž zabiják Brenda Krugerová.
Přijdu tam. Budu tam. Mám to, lidi.
- Ty jo. - Na zem.
Máme ho.
Promiň, brácho.
Zatkněte každýho, kdo opustí budovu.
- Jacku? - Jo?
Jsme v tom spolu, ne?
- Proč mě musí pořád plácat? - Pojď.
- Jeďte, já pojedu dalším. - Tím líp.
Hlupáku.
Taxikář.
Mám s nima dělat?
- Po tý střelbě se nemůžu ukázat. - A já snad jo?
Spojit se s tebou byla chyba.
Poslouchej. Mám plán.
- Van der Vloed nás z toho dostane. - Jo?
Obviníme ho z vraždy.
Počkej. Z jaký vraždy?
Z týhle.
Pro začátek.
Užívej si výhled, dokud můžeš, kámo.
Vy jste tady? Proč se vás nemůžu zbavit?
Protože jsme měšťáci.
Dravci z městský džungle, kamaráde.
Ne, tak to není. Je tu novej, ještě se učí…
Do třetice všeho dobrýho.
- Van der Vloede, dej mi nabídku. - Jakou?
- Proč bych to dělal? - Nebo budeš vysvětlovat to tělo u výtahu.
A tyhle dva tam budeš mít taky.
Guido, to, o co se snažíš, nemá smysl.
Víš proč?
Máme to všechno natočený.
Kurva.
Živý přenos, zlato.
Ne. Ramone!
- Shakire, to je jen kamera. - Co?
Aha.
Chci vrtulník na Bahamy a novou totožnost.
Nový auto.
Novej nos a novou holku.
Dobře.
Tohle za mě vyřiď, jo?
- Pozdravuj bráchu. - Guido.
Sráči. Sakra.
Jsi otravnější než Kevin. Co to děláš?
Sráči. Jacku, podívej se sem.
Všichni kolem tebe umírají, kámo.
Hej. No tak.
Kluci… Ty bláho.
- Jacku. - Jo?
Jsi v pohodě?
Mám zasranou kocovinu.
Bereš si volno, nebo co?
- Jsi v pohodě? - Může ještě chodit?
Ne. Je hotovej.
Co si neuděláš sám, to nemáš.
Ne, já to vyřídím.
Hele, poslyš. Ještě se to dá vrátit.
Ještě není pozdě.
To tě máma neučila, že máš přestat, než se stane něco špatnýho?
Ještě se to dá vrátit.
Ty to prostě nechápeš.
Já tě znám.
Slyším tě.
Vidím tě.
- Ustup. - Klídek, brácho.
Pořád je naděje.
Aby byl svět lepší, musíme spolupracovat, zlato.
Jack, Ramon, Van der Vloed.
Jsme tým snů.
Že jo, Jacku? Tým snů.
Kdo říká, že tohle chci?
Dobře. Poslouchej.
Nikdy není pozdě se správně rozhodnout.
Řiď se tím, co ti říká srdce.
Ty to víš.
Policie.
- Na kolena. Hned. K zemi. - Odhoď zbraň. Pusť tu zbraň.
Ne, vážně. Prostě končím. Potřebuju vlastní domov.
Je načase mít vlastní domov.
- Tvůj vlastní domov. - Kde jsem tě našel? No fakt.
Ne, Dilan, náš vlastní domov.
Jako že budeme bydlet spolu. My dva. V domě.
Jako kamarádi?
Nebo…?
- Bruno volá Dilan. - Slyším.
- Kde jsou? - Kde jste, lidi?
- Je tam Ramon? - Bruno.
Proč musím jít taky?
Tady jsou. Skrčte se, dolů.
Celý den jsi tajnůstkářská, Dilan. Co to…
Co tady děláme?
Hele. Co jste s tím tady udělali?
Fotbálek? Jak to?
Protože sis to zasloužil.
Překvapení!
Jak je to…? Ne.
Jak to?
Nevšiml sis toho, co?
Není to skvělý?
Jacku, ale jak to?
Když zlikviduješ dva velký drogový gangy v tomhle městě, lidi jsou fakt vděčný.
Chceme proslov.
Proslov!
Připravili jste to skvěle. Vůbec nic jsem netušil.
Moc rád mluvím, ale teď zrovna nemám slov. Je to…
Kevin by byl hrdej. To vím. Cítím to.
Kdyby tu dneska byl, řekl by to,
co by řekl táta.
Jsme v tom spolu.
Jacku, ta uniforma ti fakt sluší.
Jo!
Kriminální policie. Má vysněná práce.
Můj strejda byl v Turecku obecní strážník.
Dal mi podržet svou pistoli. Byly mi čtyři roky.
Náhodou vystřelila a trefila dědu do levý půlky.
Takže mám zkušenosti se zacházením se zbraněmi.
Skvěle. Zavoláme vám.
- Nezavolá ti. - Určitě zavolá.
Takže chápu to dobře, že chcete oba zůstat u městské policie?
Ty se nechceš vrátit na kriminálku a ty tam nechceš nastoupit.
Ne, díky.
Promiňte, šéfko.
V pohodě.
Gól!
- To není fér. - Byl úplně v ofsajdu.
Takže tři body, ne jenom jeden.
Ale na dva starý páprdy to není špatný.
- Nemáte být ve škole? - Ve škole?
- Je neděle. Zasloužíme si den volna. - Jo.
- Dneska je čtvrtek, ne? - M-hm.
Třicet sekund náskok?
Překlad titulků: Marek Buchtel