Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Stojí 185 000 dánských korun.
Sluší ti.
Chtěla bych vidět i Piguet.
Tady je Piguet Royal Oak Automatic.
Jsou to klasické hodinky
s typickým ciferníkem „Grande Tapisserie“.
- A cena? - Tenhle model je za 235 000 korun.
Pomoc!
Potřebujeme pomoc!
Už běžím.
- Co se děje? - Potřebujeme pomoc!
- Zavoláš sanitku? - Jistě.
- Otoč ji na bok. - Jo.
Jsi v pořádku?
Potřebuji sanitku na ulici Christian IV Gade…
Je to naléhavé, zkolabovala nám zákaznice.
- Ano? - Vem ty hodinky.
Nejsou tam kamery.
Je to tvoje zkouška.
Žij podle svých slov.
Dělej, co říkáš.
Činy a názory by se měly shodovat.
Cokoli jiného vede k nečestnému životu.
SKONCOVAT S EDDYM
O SEDM TÝDNŮ DŘÍVE
Vítejte v Lundu.
Lund.
Čtyřicet pět tisíc studentů.
A stejný počet snů.
Já se chtěl stát spisovatelem.
Ale neměl jsem o čem psát, tak jsem šel na práva.
Devět semestrů na naučení pravidel.
JSME BANDITÉ
A pak celý život podle nich.
Hej! Spadly ti brýle!
Myslel jsem, že si vybírám sám.
To jsem se ale pletl.
Svině!
Stát!
Policie!
Stát!
Bacha, za tebou!
Zůstaň ležet!
- Nic jsem neudělal! - Nehýbej se!
- Jsi v nějaké skupině? - Co?
- Co tu děláš? - Budu studovat právo.
Do prdele, Max!
Dělej! Musíme zmizet!
Kdo jste?
Jsme nikdo. Nejsme nic.
Dělej, Max!
MY MÁME PROVAZY A DÝKY
POCTIVÝ ŽIVOT
- Jsi tu přesně. Simon, že? - Jo.
Promiň za ten zvonek. Musíme ho opravit.
Doufám, žes neměl cestou žádné problémy.
Ne, jen jsem špatně odbočil.
Dneska to policii nezávidím.
Jsi v podnájmu, nebo čí je to byt?
Ne, patří mojí rodině.
Buď tu jako doma.
Táta tu taky studoval práva, ale nikdy právničinu nedělal.
A co dělá?
Ve financování. Investice.
Spolupracuje s východní Evropou, Asii. Zelená energie, udržitelnost a podobně.
Ty máš prostřední poličku.
Ještě je tam něco od Totteho, ale klidně to vyhoď.
Budeš v jeho pokoji.
Ten hajzlík se na nás vyprdl a odjel do Aix-en-Provance.
To mu nezapomenu.
- Victor Wehlin. - Simon.
Těší mě.
Nápodobně.
Tvůj pokoj je tam.
ZÁKLADY CHOVÁNÍ PRO MUŽE
Hele, ještě jedna věc.
Za pokoj se platí dvouměsíční kauce.
Možná jsem to zapomněl zmínit, ale je to ve smlouvě.
Jsme přece právníci.
Nech si ho.
Ludvig. Vítej.
Díky.
PŘEVEDENO: 18 000 KR ZŮSTATEK: 478 KR
Ten pokoj byl předražený,
ale nechtěl jsem bydlet na plesnivé koleji.
Ludvig a Victor měli od začátku všechno.
Sebevědomí.
Správné příjmení.
Kuličková pera, která stála víc než měsíční nájem.
Chtěl jsem to všechno taky.
Od roku 1668 vzdělává Lundská univerzita studenty práv.
A dnes se stanete součástí
dějin naší hrdé instituce.
Během několika příštích týdnů
se všichni seznámíte
a ponoříte
do zásad a pravidel,
na kterých je postavený švédský vládní systém.
Pardon.
- Jo? - Je tu volno?
Jo, jasně.
Posaďte se, prosím.
Ex lege libertas.
Ze zákona vychází svoboda.
Nebo se dá říct,
ze zákonů vychází svoboda.
Je to latinské motto vyjadřující princip,
že právní stát
je předpokladem,
a nikoli omezením, pro osobní svobodu.
Psal jsem ohledně brigády.
Vezmi sud a pojď dovnitř.
Tak jo.
Simone!
- Dojdeš dozadu pro sklenice? - Jo.
K SLUŽBÁM
Ahoj!
V trestním zákoníku v kapitole o odůvodnění pro propuštění
je sekce o právních omylech.
Chci zdůraznit,
že když my hovoříme o právním omylu,
liší se od skutkového omylu.
Právní omyl…
Vždy jsem byl nejlepší v ročníku.
Tady jsou všichni nejlepší.
Ale neznalost zákona přece zločin neomlouvá.
Jinak by to tvrdil každý.
- Je těžké to vyvrátit. - Princip Ignorantia iuris nocet.
Neznalost práva neomlouvá zločin. To se používá nejčastěji.
Výjimka z tohoto pravidla je úzká
a týká se jen situací…
Máš tu místo?
Jo.
Fredde.
Simon.
Hezký hodinky.
Dárek k maturitě?
Jo.
Já dostal stroj na výrobu těstovin.
Co s ním mám asi tak dělat?
Těstoviny?
Co to máš s hlavou?
- Byl jsem ve spolku… - V jakém?
- Östgöta. - Sakra.
Fredde byl z vesnice a bydlel na koleji ve Vildandenu.
Tohle miluju.
Byl posedlý zákony a smlouvami.
Jo, já taky.
Bylo zvláštní, že jsem se mu zalíbil,
ale měl jsem se ho držet.
V ÚTERÝ PŘIJDE UKLÍZEČKA!
ŠVÉDSKÝ ZÁKONÍK
ZÁKON O SVOBODĚ PROJEVU
Dej vědět, jestli si chceš něco koupit. Dám ti samozřejmě slevu.
To celý můžeš mít za…
tři a půl.
Jo, díky. Ale asi si koupím nové.
To chápu. Nové knihy jsou hezčí, svěží.
Zatím.
Jo.
Nejvíce ctižádostiví právníci už běželi do krásné univerzitní knihovny.
Povídalo se, že lidi knihy kradou,
nebo je schovávají.
Jen proto, aby ostatní studenti
nemohli použít ty nejdůležitější zdroje.
HOLKA V KNIHOVNĚ?
Uznej, že je to šílená otrava.
Nemůže tě to přece bavit.
Neříkám, že mě to baví, ale máš špatný přístup.
Nemusíš právní úpravy prodeje milovat, jen se je nauč.
Ber to jako pravidla různých deskových her.
Abys vystudoval práva, musíš se naučit pravidla všech.
Až budeš hotový, vybereš si jednu.
A ta holka zírá.
- Mně je to fuk. - Co?
Daně, obchodní právo, duševní vlastnictví…
Hlavně ať je to těžký a ať si rozhoduju o platu sám.
Dáme pivo a vymyslíme studijní plán?
Jasně, ale přijdu později.
Co?
Přijdu pak!
Poznáváš mě?
Poslušný studentík práv.
Pojď.
Co?
Běž!
Přijdu později!
Nikdy jsem nepotkal nikoho jako Max.
Byla nebezpečná.
Budoucí právník by se s ní neměl stýkat.
To je hrozné počasí.
Jo.
Neboj se.
Platím já.
Měl bys pít už jen tohle.
Mám studentské půjčky.
Připomíná mi to tu Sickler's.
Sickler's?
Drahé místo, kde mladí intelektuálové
popíjejí martini a jedí šneky.
Z Franny a Zooey,
to je kniha od Salingera.
Tam si Lane kupuje oběd?
Jmenuje se Lane, ne? Její hnusný přítel?
Jo.
Takže jsi to četla.
Co jsi to napsala na zeď?
Oni mají lodě. My máme vlny.
Oni mají zdi a balkony. My máme provazy a dýky.
Tak, lásko, pojď, vyspíme se na chodníku.
- Báseň? - Varování.
To lidi potřebují.
Vypadali jste všichni dost…
profesionálně.
Vyvrhelové, co se snaží přežít.
- Čau! - Ahoj!
Kluci!
Kdo je to?
Bydlím s nimi.
Ludvig Rehnskiöld a Victor…
něco.
Proč bydlíš s těmi nejbohatšími?
Nemůžu za to, odkud jsou.
Potřebujeme toho víc.
Musím se učit.
Ne.
Nemusíš nic.
Ještě dvakrát.
Fakt se chceš stát právníkem?
Hodíš se spíš na spisovatele.
Nemám o čem psát.
Ale chtěl bys?
Ty studuješ dějiny umění?
Už ne.
Světlo a technika. Nic neznamenají. Nevyvolají žádné pocity.
Je to nostalgie.
Ta je bezcenná.
Dobře, žes toho nechala.
Simone!
Pojď sem.
Williame, to je Simon, náš nový nájemník.
William Rosenius.
- Těší mě. - Nápodobně.
Super, že tu jsi.
Dneska pořádáme večeři pro pár kamarádů a spolužáků.
Dáš si s náma.
Jasně, moc rád.
Hej.
Jo?
Tys pil?
To není dobrý.
Všichni tady procházíme na výbornou.
Tak abys nezaostával.
Tumáš, ubrus.
Použijeme Nobelovo nádobí a klasické prostírání.
- Mám prostřít? - Uděláme to spolu.
Vezmi si sako a bílou košili. Jasný?
- Jo. - Řekni, kdybys chtěl půjčit.
VEČEŘE
Sklenice umístěte zprava doleva
v pořadí, ve kterém budete podávat víno.
Už jsi začal?
Hezký.
Co kdybys naservíroval předkrm?
Chápeme, že to bylo přínosné.
Ale zajímalo by nás, jestli to stálo za to úsilí.
Já bych řekl, že ano.
Mluvíme o New Yorku,
o letní stáži v OSN.
Pracovní den má 14 hodin,
šest dní v týdnu…
A celé léto?
Ludde je nadčlověk, to ještě nevíte?
Další evoluční fáze.
A taky úplnej idiot.
Aggebagge, ty půjdeš do strýcovy firmy?
Jo, přesně tak.
Jasně.
Máme ti gratulovat, nebo kondolovat?
Co tvoje rodina, Victore?
A ty, Sebbe?
Už ses rozhodl?
Neptej se. Mám z toho úzkosti.
Na Švédském migračním úřadu jsi vždycky vítaný.
Barolo, prosím.
S tvojí mámou?
Nové hodinky?
- Jo. - Můžu se podívat?
Certina.
Nepoškrábej je.
Dárek k maturitě?
Stylové.
Počkej.
Taková švýcarská kvalita se nevidí každý den.
Vrátíš mi je?
No tak, Victore.
Nebuď blbec.
Víme, že máš lepší.
Jo, no tak, Victore. Nech toho, ukaž nám toho Hulka.
Jo, ukaž.
Ukaž!
Musel jsem si je koupit sám, ale co se dá dělat.
Na Simona.
Žádnej keš. Rychlý prachy lákaj tě.
Žádnej keš. Bez něj to daleko nedotáhneš.
Jestli nemáte ani korunu,
makejte a dřete, pak prachy mít budete.
Jestli máš hluboko do kapsy,
naplno do toho běž, budeš potřebovat ten keš.
Jestli nemáte ani korunu,
makejte a dřete, pak prachy mít budete.
Dneska nic zadarmo není,
naplno do toho běž, budeš potřebovat ten keš.
Žádnou kreditku, chci keš.
Smaragdy, šperky a diamanty, co vydrží věčně.
Prachy otevírají každý dveře.
Tohle je loupež, tak keš mi do tašky dej.
Simone? Hej, jdeme ven.
Ještě je tu práce.
Když umyješ nádobí a vysaješ, tak je večeře na mně, jo?
Jasně.
Křišťálové sklenice musíš umýt ručně.
Victore, tak jdeme, nebo co?
Jo, jdeme!
Díky, žes uklidil.
Omluv Victora.
Na jeho smysl pro humor si musíš zvyknout.
Abys měl o čem psát, musíš riskovat.
Unáším tě.
Dá se tomu říkat únos, když s tím člověk souhlasí?
Typickej právník.
- Žiješ v Lundu dlouho? - Ani ne.
Kde jsi vyrostla?
Všude.
Máma se ráda stěhovala.
- A táta? - Ten bydlí ve Španělsku, v Tarifě.
Když od nás máma potřebovala pauzu,
nechala mě a ségru u něj.
Hodně pracoval, tak jsme se tam jen potloukaly.
Ale nebylo to tak super, jak to zní.
Dneska se uvolníme.
Svleč se.
Co?
Svleč se.
Vím, že na to máš.
No tak, Simone!
Skákej!
Já vím, že chceš!
Paráda, co?
Ještě jednou.
- Pomalu. - Ještě jednou.
Simone!
Tam ne!
Simone!
Simone?
Simone!
Nehýbej se, ať tě prohlédneme.
Kolik prstů?
Tři.
Musíme do nemocnice?
Nemá nic zlomené.
Moje sestra, Dinah.
Tumáš.
Je to z lékárny?
Chvíli tě to bude bolet.
Děláme skvělý první dojem. Je úplně mimo.
To tě mělo napadnout, než jsi ho poslala z útesu.
Má rozříznutý ret. Neumírá na rakovinu.
Klídek. Za pár hodin se z toho dostane.
No jasně.
- Co tu děláme? - Tady bydlím.
Bydlíš v Grey Gardens?
- Připraven setkat se s Charlesem? - Kdo je Charles?
Je to jeho dům.
Prý se tu narodil.
Možná jo.
U něj člověk nikdy neví.
Jestli se chceš opít, řekni si o víno.
Max.
A nový kamarád.
Vítejte.
Čekali jsme na tebe.
Jsem Charles.
- Vypadáš líp. - Jo.
- Díky za… - Záchranu života?
Není zač.
Neztrapňuj našeho hosta.
To se nedělá.
Nevšímej si jich.
Snažil jsem se je vychovat, ale jsou jako psi.
Někteří jsou beznadějní.
Gustaf.
Robin.
Na nové přátele
a skvělá dobrodružství.
- „Je třeba být stále opilým.“ - „V tom je vše.“
- „Abyste necítili strašlivé břímě času.“ - „Jež drtí vás a ohýbá k zemi.“
„Je třeba opíjet se bez oddechu.“
Na zdraví!
Baudelaire.
Neboj se, Simone.
To je u nás jediná formalita.
Nejsme klasický studentský spolek.
Podporujeme odchylku od tradic, klidně jez rukama, jestli chceš.
Jo, jsem idiot, protože jsem nestudoval dějiny umění.
Co? To je blbost.
Je to pravé jako reklamy na energeťáky.
Když se dílo zničí samo, vypovídá to o vlastnictví a umění.
Charlesi, ty mě chápeš, že jo?
Ne. Max má pravdu.
Je to horší než blbost. Je to opakování.
Jean Tinguely vyhodil do vzduchu svou výstavu v MoMA v 60. letech.
Šedesátá léta?
Jseš fakt starej.
Kašli na ně.
Ochutnej Gustafovo chutney.
Je z našich vlastních…
fíků.
Není to ironie, že za to někdo zaplatil?
Že někdo zaplatí za umělecké dílo, aby pak někde jen tak stálo?
Přesně tak.
Konečně někdo, kdo mě chápe, volnomyšlenkář.
Charlesův dům byl v profesorské čtvrti.
Bylo to jako z nějakého románu.
Lidi v tom domě patřili k sobě.
Byli rodina.
Hejno.
Táhlo mě to k nim jako můru ke světlu.
- Můžu pomoct? - Simone.
Pojď sem.
Sedni si.
Dneska jsi tu hostem.
Už jsi nás trochu poznal. Tak nám teď řekni něco o sobě.
Kdo jsem?
Studuju práva.
Neptejte se proč.
Nikdo z nás nevěří na náhody.
Vždycky existuje důvod.
Chtěl jsem dělat něco, na čem záleží.
Něco správného.
Nejsem z bohaté ani vzdělané rodiny.
Rodiče mají nudnou práci.
Všichni mí známí vedou nudný život.
Jako mladší jsem chtěl být spisovatelem, ale…
nemám o čem psát.
Práva byla jistější volbou.
Ale?
Je to jen o šprtání pravidel.
Nikdy se nedostanu na stáž do OSN, protože nemám žádné kontakty.
Takže Sartre se asi pletl.
Svobodná vůle neexistuje.
Zklamaný existencialista.
Ticho.
Jenom se prostě nechci nudit.
Tak dobře.
Na to, aby ses nenudil!
Přemýšlíš, jak ses sem dostal?
Charles nás naučil soustředit se na totální upřímnost.
Žádný kecy.
Činy a názory by se měly shodovat.
Žij podle svých slov.
Dělej, co říkáš.
Cokoli jiného vede k nečestnému životu.
Victor Serge řekl, že anarchismus po nás chce všechno,
ale na oplátku taky všechno nabízí.
Max zjevně věří, že na to máš.
Zvládneš to?
Nejsem si jistý, co to znamená.
Asi bych měl jít domů.
Tak brzy?
Než se ztrapním.
Nemůžeš se ztrapnit.
Jsi mezi…
mezi přáteli.
Uvolni se.
Zapomeň na buržoazní výchovu.
Dopřej si.
Kdo je to?
Charles je profesorem politologie.
Už je v důchodu, ale…
Pořád učí kurz o politické anarchii.
To je jeho náborová základna.
Chce, aby jeho nájemníci sdíleli jeho názor na život.
Ty se sem hodíš.
Všem ses zalíbil.
Hlavně Charlesovi.
Četls o ministerské vyhlášce? 12. kapitola v Zákoně o podobě vlády.
Určitě tam něco dají.
Rádi zahrnují aktuální věci. Cítí se pak relevantní.
- Koukni na švédský model vlády. - Co?
Podívej se na švédský model vlády
ÚSTAVNÍ ZÁKON O PODOBĚ VLÁDY
PROVAZY A DÝKY
PORTÁL POEZIE
Oni mají lodě. My máme vlny.
Oni mají slova. My máme bahno.
Oni mají zdi a balkony. My máme provazy a dýky.
Je tam něco o hlášení Ústavnímu výboru?
Cos říkal?
Čteš si poezii?
Hola.
Zdravím.
To je moje mlíko.
Prosím?
Bylo na mojí poličce. V pohodě, ale kup mi nový.
Myslíš to vážně?
Stojí 18 korun.
- Mám ti poslat peníze? - Přestaň mi jíst jídlo.
Nemám tolik peněz jako ty a Victor.
PŘÍCHOZÍ PLATBA: 18 KR
Devět semestrů na naučení pravidel.
A pak celý život podle nich.
To je k ničemu.
Alice pořád neřekla, jestli zmínila správní právo.
- Zmínila správní právo. - Vždycky se řiď 4. paragrafem.
„Úřady mohou zasáhnout v soukromém zájmu.“
Sakra!
Určitě to zvládneš.
Tak já už jdu.
Ale je to tradice. Musíme oslavit první zkoušku.
- Jsem unavenej. - No tak! Je to zahájení!
- Kašli na něj. - Zatancujeme si?
Nikdo neví, proč můry přitahuje světlo.
Někteří vědci věří, že je to kvůli horku.
Jiní tvrdí, že si světlo pletou s měsícem.
Ale rozhodně je uvězní.
PŘEDNÁŠEJÍCÍ A NELEGÁLNÍ SQUAT
Létají kolem něj, dokud jim nedojdou síly.
A pak umřou.
POLICEJNÍ RAZIE NA SQUAT
PROFESOR LUNDSKÉ UNIVERZITY DOSTAL POKUTU
Blížíme se k cílové stanici a očekáváme,
že na hlavní nádraží v Kodani dorazíme včas.
Vždyť nesnášíš staré umění.
Člověk může udělat výjimku.
Ganymédés.
Krásnější než ostatní.
Zeus ho unesl, aby mu sloužil jako číšník a snad i milenec.
Je to jedovaté?
Asi přežijeme.
Život je krátký na věci, které tě nezajímají.
A ty Charlese zajímáš.
I ostatním se líbíš.
Chceš se nastěhovat?
Teď máš říct ano.
- Moc rád. - Dobře.
Vítejte.
Přejete si?
Chtěla bych vidět vaše Hublot hodinky.
Dobrá volba.
- Máte zájem o konkrétní model? - Classic Fusion, jestli máte.
Velmi dobrá volba.
Stojí 185 000 dánských korun.
Ukaž.
Sluší ti.
Stojí víc než mé ledviny.
Jsem skoro rozhodnutá, ale chtěla bych vidět i Piguet.
Piguet? To jsme v úplně jiném cenovém rozpětí.
Jak jistě víte.
Ty jsou moc hezké, ne?
Tady je Piguet Royal Oak Automatic.
Jsou to klasické hodinky
s typickým ciferníkem „Grande Tapisserie“.
A cena?
Tento model stojí 235 000 dánských korun.
Nebo necelých 400 000 švédských korun.
Pomoc!
Moment. Hned jsem zpátky.
- Potřebujeme pomoc! - Co se děje?
- Zavoláš záchranku? - Jo.
- Haló? - Otoč ji na bok.
Potřebuju sanitku na ulici Christian IV's Gade…
Zkolabovala nám zákaznice.
Nereaguje, ale prý dýchá…
- Dýchá? - Je v křečích.
- Ano? - Vem ty hodinky.
Nejsou tam kamery.
Je to zkouška.
Tak jo, dýchá.
Dýchá.
Dýchá, ale…
Už nic jiného. Dobře.
Víte, kde jste? Haló?
Hned, prosím!
V pořádku?
Ano.
Dělej!
Dívej se na zem.
Jsme na cestě.
- Dej mi je. - Co…
- Všechny. - Co to sakra bylo?
- Co to kurva děláš? - Uklidni se! Ticho! Prošel jsi.
Na chvíli se tu zašijem.
Museli jsme zjistit, jestli máš správnej instinkt.
Posaď se.
Zásahovka určitě nezvoní.
Už jsi náš.
Jsi bandita.
Nechť skrze tebe proudí bohatství jiných,
ale ať se nepřilepí.
Kdyby nebylo Kodaně, myslel bych, že jsou to prázdná slova,
banda nafoukaných studentů, kteří se měli za vyvolené.
Jsou tvoje.
Ale ten vzdor byl skutečný.
Max byla skutečná.
- Věř mi. - Ale proč?
Vstal z mrtvých.
Jediná věc, co pomáhá.
Děkuju.
Simone.
Dokázal jsi, že chceš být jedním z nás, že chceš větší a divočejší život.
Jsi připravený?
Společností vede bezedná propast.
Tvoje životní dráha
není určována tvými schopnostmi,
zásluhami ani tím, jak moc dřeš,
určují ji jen zděděné struktury.
Tvoje šance v životě
jsou nastaveny už ve chvíli,
kdy poprvé otevřeš oči.
Říká se tomu privilegium.
Souhlasíš?
To snad každý, ne?
Největší iluze moderního sociálního státu
je přesvědčení, že poskytování zdravotní péče a vzdělání
vytváří rovné příležitosti.
To předává vinu za případná selhání každému člověku.
Je to geniální způsob,
jak ochránit ekonomickou elitu
před kritikou systému,
který přeje jen jim.
- Takže chcete revoluci? - Ne.
Krádež je znovuzískání a obnova majetku.
Robin Hood.
Jo.
Okrádáme ty, kteří si bohatství nezaslouží.
Jsme bandité.
Chováme se nezákonně.
Nechceme se nudit.
Jako ty.
Je ošklivější než můj
a má horší výhled.
Kdo tu bydlel předtím?
Jeden student.
Ale nikdy nezapadl.
Ne jako ty.
Max.
Pomůžeš mi s dezertem?
Mario Contiová, investovala jste do třech švédských technologických firem.
Proč máte zájem zrovna o Švédsko?
Je tam hodně mladých podnikatelů
a nové a vzrušující nápady vždycky podnítí mou zvědavost.
To už stačí.
Klídek. Uvolni se.
Bojím se o tebe.
- Nemusíš. Skončím s tím. - Kdy?
Nech mě být. Vím, kdy přestat.
To říkají všichni feťáci.
Já nejsem feťačka.
Jsem tvoje sestra,
starší sestra.
…práce na udržitelnosti. Máme jen jednu planetu.
Co strávit více času ve Stockholmu?
Miluju Stockholm.
Ekologické hnutí
vás obviňuje z greenwashingu
a zavádějících informací o uhlíku…
Simone. Už jsme po tobě chtěli vyhlásit pátrání.
Asi se odstěhuju.
Za týden.
To je rychlé.
Jo. Chci zpátky měsíční nájem.
Zaplatil jsem dvouměsíční kauci a výpovědní lhůta je jen měsíc.
To je od tebe nečestné.
Slíbils, že zůstaneš semestr,
než se Totte vrátí.
Jo, ale výpovědní lhůta je jeden měsíc, tu smlouvu jsi napsal ty.
Jsme přece právníci.
Můj klient požaduje odškodné 50 000 korun.
Na základě toho, že prodejce
před prodejem upravil počet najetých kilometrů,
aby si nárokoval vyšší cenu.
Tudíž…
to bylo úmyslné.
Co na to říká obhajoba?
Popírám to tvrzení.
Nelze potvrdit,
že s počítadlem kilometrů manipuloval právě prodejce,
a nelze ani dokázat,
že k tomu došlo před tím, než vozidlo změnilo majitele.
Jaké chcete předložit důkazy?
Jako důkaz mám protokol od mechanika,
který vozidlo kontroloval.
V obžalobě je to příloha č. 3.
„Pleteme si pravdu s tím, co chceme, aby byla pravda.
Pravdou je, že někteří mají hodně
a jiní nic.
Je nemorální odmítnout respektovat nespravedlivá pravidla?“
Zajímavé.
O víkendu přijde pár lidí.
Když se připojíš, dostaneš tu svoji zálohu.
Pokud mi tedy trochu pomůžeš.
Však víš, spravedlivá pravidla
a tak.
Ber to jako takovou rozlučku.
Zkus najít v ústřici pant.
A až pak ji otevři.
Měl bys být opatrný.
Neznáš je.
Nebo jsi taky zloděj?
Prostě moc nepřemýšlím.
Doufám, že víš, že jsou to…
predátoři.
Vím, že mnou pohrdají.
Mají mě jen za akademika, co selhal.
Ale stejně mě ve svých špinavých životech potřebují.
Ale ty pořád můžeš odejít, Simone.
Ale nemáš moc času.
Nezapomeň na jedno…
že nejsi první.
Rozumíš mi?
Začíná příliv.
Je čas se vrátit.
„Je třeba být stále opilým.“
- „Abyste necítili strašlivé břímě času.“ - „Jež drtí vás a ohýbá k zemi.“
„Je třeba opíjet se bez oddechu.“
Na zdraví!
- Jak dlouho tu žiješ? - Dva roky.
Dinah chodila na Charlesův anarchismus.
A pak ses nastěhovala?
Není na tom dobře, jak sis asi všiml.
Je v tom až po uši.
Proto tu jsi? Abys na ni dohlídla?
Je to moje sestra.
Mám už jenom ji.
Máš mě.
Dneska je ten večírek pro budoucí elitu?
Jsi otrokem vyšší třídy.
Kašli na to. Nechoď.
Slíbil jsem, že pomůžu.
Pak budu volný.
Díky za minule.
Rád tě vidím. I tebe. Jsem rád, že jste přišli.
Vyřeším to.
Ahoj! Bavíte se? Super.
Hej! Kde máš pití? Hned ti něco přinesu.
Kdo jste? Neznáme se.
- Ahoj. - My jsme…
- Ale… - Hezký!
- Zatančíme si? - Jasně.
Tak jo.
Zatím.
Pardon.
Omlouvám se.
Simone.
Tady jsi.
Můžeš doplnit punč?
Kdy mi vrátíš ty peníze?
Doplň ten punč.
Simone!
Někdo rozlil v jídelně pivo. Můžeš to uklidit?
Hlavně v klidu.
Jsem v klidu.
Hned.
Ludvig to zvládne.
To asi ne.
Má plné ruce práce.
Co kurva chceš?
Vůbec nic.
Běž do postele, jsi unavený.
Co to…
- Hej! - Začal sis! Pusť mě!
- No tak, pusť ho! - Pusť!
Pusť mě!
Ne!
Vypadni! Co to sakra děláš?
- Na tu zálohu zapomeň! - Zmrde!
Je jedna odpoledne.
Uklidni se, je to 15 sekund. Na všechno spěcháš.
Potřebuju AB, jinak umřu.
I kdybys dostal BA, což se nestane, tak to není konec světa.
Ve vylidněné oblasti pořád nějakou práci seženeš.
Jsi zlá.
AB?
Je to AB?
No tak.
Proč to nefunguje?
OBNOVIT STRÁNKU
Jo!
ÚVOD DO JUDIKATURY ZNÁMKA: B
- Kam jdeš? - Simone?
- Co máš? - Práci ve vylidněné oblasti.
Sebelítost.
Nezralé pobláznění.
Zamkni všechny vzpomínky do krabice a zahoď klíč.
Zapomeň na Max.
Byl jsem odporný.
Potřebovali jsme klíče od domu Ludvigových rodičů.
Jeho táta vlastní Rehnskiöld Capital Management.
Ten fond spravuje miliardu.
Loni činil zdanitelný příjem 23 milionů.
Koho to zajímá?
Vyspala ses s ním pro klíče?
Proč jsi neřekla mně?
Souhlasil bys?
Začínáte moc riskovat.
Jsme neopatrní, impulzivní a násilní.
To je fuk. Ty nejdeš, tak se do toho nepleť.
Jestli mě do toho zatáhnete, tak se plést budu.
Ty máš rád šampaňské a hovězí svíčkovou.
Dali jsme ti vše, aby sis žil dobře.
To ale není náš cíl. Náš ne.
Zaparkujeme tady a vejdeme tudy. Kamera nás zachytí až později.
- Byls tam během oběda? - Nikdo tam není. Můžeme dovnitř.
Ne.
Na vězení jsem starý.
Minimálně jedno Porsche.
A asi i další auta.
Tohle je větší než hodinky.
Můžeš se přidat,
jestli chceš.
Už nechci být na vedlejší koleji.
Tady.
Drž se Max.
Když začneš panikařit, rozdýchej to.
Nerozsvěcuj světla.
A buď zticha.
- Sakra, Max. - Necháme vzkaz.
Do prdele…
Musíme zmizet.
Vstávej, kurva!
Nesmíme tu nechat stopy.
Ale co když umře?
Tak umře.
VY MÁTE ZDI MY MÁME PROVAZY
S POZDRAVEM, VICTOR SERGE CAPITAL MANAGEMENT
Kurva.
Vypněte motor.
- Mám rozbité světlo? - Řidičák, prosím.
Mám ho doma, špatná bunda. Jedu z práce.
Máte nějaký jiný průkaz?
Ne. Nenapadlo mě, že mě někdo zastaví.
Tak jméno a identifikační číslo.
Potřebuju je, abych zkontroloval ten řidičák.
Minna Haddadová, 010316-4423.
Tak už mi dejte tu pokutu. Pracovala jsem 12 hodin. Chci jít spát.
Vystupte z auta.
To je jaký paragraf?
Nesahejte na mě!
Máte povolení k prohlídce?
Ne, Robine. Ne!
Jak se jmenujete? Nahlásím vás.
Takovým chováním si nepomůžete.
Zadní dveře.
Pusťte mě a otevřu.
Jeď!
A to jste napsali před nebo po tom postřelení?
Byla to nehoda.
To doufám, jinak máš fakt problém. Dej mi tu zbraň.
Robine!
Co mám říct? Jsem idiot.
Omlouvám se.
Ne!
Ty ses zbláznil!
Jseš mrtvej!
Přestaň! Nesahej na mě!
Za ta auta máme 550 000.
Vezmeme si 400 000.
Ty dostaneš 150 000.
Můj kontakt si vezme 20 % za vyprání a uložení.
Takhle to skončí?
Chcete si koupit svobodu?
Do prdele.
Musíš jít domů.
Byls se spolužáky a koukali jste do noci na film.
Až ti to Ludvig řekne, budeš v šoku.
- Musíme na policii. - Ne.
Musíš jet domů a vrátit ty klíče.
- Maxi, poslouchej mě… - Sklapni.
Nedýchá.
Už dýchá.
Dýchá, ale…
Nereaguje, ale dýchá.
Ty mi vyhrožuješ?
Musí pryč.
A ty se sbal. Za hodinu odjíždíme.
Zapomeň na nás. Neznáme se.
Nic neříkej.
Budeš v pohodě, když to s náma nespojí.
Nemůžeš mě opustit. Zatáhnout mě do toho a pak mě nechat.
Já tě do toho nezatáhla. Chtěls to.
Řeknu jim, kdo jste.
Nevíš, kdo jsme.
Neznáš ani naše jména.
Nevíš nic.
Pohni si. A už na něj kašli!
- Neměla ses zamilovat! - Sklapni!
Počkej na mě.
Ozvu se.
Ani neznám tvoje jméno.
Prosím?
Vezmu si taxík.
Victore?
Minutku.
Moje rodiče vykradli.
Joyce postřelili.
- Kdo je Joyce? - Hospodyně.
Musím jít.
- Je naživu? - Nevím. Je na JIPce.
- Neviděls moje klíče? - Ne.
To bude můj taxík.
Venku je zima.
Co?
Vezmi si kabát.
Víš, jak bohatý je fotr tvýho kámoše?
Jek může někdo vlastnit fond?
Nejsme kámoši, jen spolubydlící.
Asi to byla nějaká skupinka z Frakce Rudé armády.
Ukradli něco kromě aut?
Jak to mám vědět?
Hele, můžeš si koupit tašku s jejich mottem.
To je nevkusný.
Jo, ale chytrý.
Můžu si ji koupit?
Volané číslo neexistuje. Kontaktujte operátora.
Tak co Joyce?
Tak se jmenovala?
Pořád je v anestezii.
Za pár dní ji zkusí probudit.
To už snad dorazí její děti.
Táta jim hned koupil jízdenky.
Bude si něco pamatovat?
Z toho vloupání?
Nemám tušení.
- Co říkala policie? - Nic, že to byli nějací teroristi.
Víš, kdo je Victor Serge?
Prý je to nějaký starý komunista.
Ne, že bys byl komunista, ale hodně čteš.
Nebyl komunista.
Byl to anarchista.
Věřil v povstání,
chtěl sesadit ty, kteří si podle něj nezasloužili, co měli.
Joyce pro nás pracuje už pět let.
Posílá peníze domů,
aby vnoučata mohla chodit do soukromé školy v Santiagu.
A ona si nezaslouží, co má?
Žízeň nás v krku pálí.
S jazykem vypláznutým jsme stáli.
Ale brzy už si panáčka dáme.
Jeden po druhém, všechny si je rozdáme.
Za tebou!
Honem, zrychlete.
Dělej.
Druhý v těle zahřeje.
Třetí padá od krku až po…
- Je to veganská varianta? - Ano.
Na zdraví!
V Lundském spolku si všichni užijou!
Au! Co to děláš?
Ludvig měl pravdu.
Joyce nevlastnila žádné zdi ani balkony.
Nic neospravedlňovalo to, co jsme udělali.
Kde jsou?
Netuším.
Zdivočeli. Dělají si, co chtějí.
Říkals, že jsem nebyl první. Co jsi tím myslel?
Nepamatuju si. Asi jsi ve mně vzbudil otcovské pudy.
Přestaň, do prdele!
Musím je najít! Kde jsou?
To je vše, co vím.
Mohls sem zapadnout.
Kdyby bylo všechno jinak.
Už se sem nevracej.
HENRIK JONSSON, POKOJ 1324
Pardon.
Hledám Henrika Jonssona.
Jo…
Bydlel tu minulý semestr, ale po létě už se nevrátil.
Ani jsem ho neznala,
ale pak všichni začali říkat,
že zmizel.
Zmizel?
Počkej!
Zvláštní otázka, ale…
neznáš Charlese?
Lidi si mysleli, že Henrik je divný, ale jen proto, že ho neznali.
Loni potkal nějakou holku.
Chtěl se k ní nastěhovat, ale pak to skončilo.
Byl z toho zničený.
A…
Je to trochu divný, já vím.
Ale než Henrik zmizel, řekl,
že jestli ho přijde hledat někdo, kdo zná Charlese,
mám jim dát tyhle lístky z knihovny.
UNIVERZITNÍ KNIHOVNA PAMĚTI REVOLUCIONÁŘE
Tady to je.
Ať nám koordinátor dá vědět, jestli je ta kniha součástí kurzu.
Už jsi během tří měsíců druhý.
Co to děláte?
Stránky se slepily.
Jen si to chci přečíst.
Musíte nám to nahlásit.
Zničíte tu knihu.
Ne, nezničím ji.
Budu opatrný.
Nevíš, kdo jsme.
Jsme nikdo.
Neznáš ani naše jména.
Jsme nic.
Haló?
Charlesi?
Doktrína domněnky
je zásada ve výkladu smluv,
která se zaobírá tím, jak byla smlouva sepsána,
pokud jste v době uzavření smlouvy věděli o událostech, které se staly.
V případu Skarin…
Simone.
Dneska jdeme do spolku. A ty taky.
Hudební kvíz ve spolku Helsingkrona.
Účast je povinná.
…že jedině činnost
může vést k závazku.
Pasivita je výjimka
a výjimky by měly být uplatňovány.
Prosím?
Max?
Kde jsi? Řekni něco.
Odešla jsem.
Kam jdeš?
Potřebuju tvou pomoc.
Mám jenom tebe.
Rezervovala jsem hotel Stiller ve Stockholmu na jméno Bonnot.
Všechno je zaplacené. Přijď tam za mnou zítra.
Nezákonné chování od vás chce všechno.
Je třeba udělat správnou věc a postupně se učit
Jinak budete jen zloděj.
Vrah.
Predátor.
Max.
Dinah.
Gustaf.
Robin.
ROBIN VERBOVAL…
Pro mě jsou to pořád vaše jména.
Byl jsem váš užitečný idiot.
Ale podcenili jste mě.
Myslíte, že nevím, kdo jste.
Ale to vy nevíte, kdo jsem já.
KDYBYCH ŘEKL NE, BYL BY KONEC.
Tohle je moje pojistka.
JOYCE BYLA POSTŘELENA, LEŽELA NA ZEMI A KRVÁCELA.
MY JSME BANDITÉ
JAMES JOYCE – ODYSSEUS
Do prdele, ty blbečku.
Ty ses zbláznil.
Co tady děláš?
Jedu do Stockholmu.
Na studijní návštěvu do parlamentu.
Mám trochu času.
Co máma?
Jako vždycky.
A táta?
Co já vím? Prý se uchází o práci, ale…
Bereš drogy? Vypadáš jako feťák.
- Ne. - Tak co se děje?
Pamatuješ na gympl?
- Měl jsem problém s Joycem a Faulknerem. - Ne.
Chtěl jsem je mít rád.
Neměl bys jet spíš na psychinu?
Kdyby se něco stalo,
dojdi pro ty knihy.
- Mám je v pokoji. - Co se děje?
- Jen mi to slib. - Jo, jak si přeješ, bože.
Slib, že nezapomeneš.
Joyce a Faulkner?
Jsi můj bráška.
Jo.
Jsem unavený.
Neříkej mámě, že jsem tu byl.
Neřeknu.
HLAVNÍ NÁDRAŽÍ
Promiňte.
Je tohle hotel?
Nejste první, kdo se na to ptá.
Máte rezervaci?
Asi. Na jméno Bonnot.
Moment.
Pokoj číslo 12.
Tudy.
Žádné zavazadlo?
Ne.
Dnes večer podáváme telecí tatarák a tresku s křenem.
Prosím.
Vaše sekretářka chtěla, abyste měl pokoj s balkonem.
- Ano. - Dejte vědět, kdyby něco.
Děláme revoluční Negroni.
Dobrý večer.
Potřebuju se najíst.
Přineste Marii Contiové do apartmá to, co obvykle.
Jistě.
Zavazadla donesou.
MILIARDÁŘKA VE STOCKHOLMU
Je tam hodně mladých podnikatelů
a nové a vzrušující nápady…
Nemluv, prosím.
Četla jsem nekrolog.
Charles by to nenáviděl.
Omlouvám se.
Do prdele.
Co?
Vezmi mu mobil.
Co to má bejt?
Do toho ti nic není.
Mám tě svázat?
- Svaž ho. - Bude v klidu.
- Co chcete dělat? - Zabijeme tě.
Nech toho.
Vezmeme si, co potřebujeme, a necháme vzkaz.
- Proto tu jsme. - To chceš?
Až odejdeme, už nás neuvidíš.
Už ani sekundu.
Zůstaň tady.
Pokojová služba.
Matteo?
Ne! Mám dceru! Prosím!
Potřebuju kód.
Jaký je kód?
Jaký je ten kód, kurva?
8-3-8-4.
Obličej.
Hej!
Úsměv.
Haló?
Gustafe.
Pomoz nám, ty psychopate!
Musíme ho odsud dostat.
Do prdele!
Jeď!
Musí do nemocnice. Vykrvácí.
Já vím.
Ven.
Dělejte!
Nech ho venku. Nechoď dovnitř.
Slib mi to.
Neboj se. Zase se uvidíme.
Stůj. Tak stůj, sakra!
Můj mobil.
Nejmenuješ se Max, ale Lea.
Valverdeová.
Znám vaše jména.
I vaše identifikační čísla. Jestli se mi něco stane, odskáčete to.
Končím s váma.
Henrik Jonsson.
Tak se jmenoval, že?
Ten chudák, kterého jste využívali, dokud to nezvládl.
Pak jsi našla mě.
Tak to nebylo.
Je v tom víc.
Kurva…
Teď máš o čem psát.
Žij podle svých slov.
Dělej, co říkáš.
Činy a názory by se měly shodovat.
Cokoli jiného vede k nečestnému životu.
Překlad titulků: Beata Krenželoková