Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Costă 185.000 de coroane daneze.
Îți vine bine.
Aș vrea să văd și un Piguet.
Acesta e un Piguet Royal Oak Automat.
E un ceas clasic,
cu cadranul caracteristic „Grande Tapisserie”.
- Și prețul? - Modelul ăsta costă 235.000 de coroane.
Ajutor!
Avem nevoie de ajutor!
O clipă.
- Ce este? - Avem nevoie de ajutor!
- Puteți chema o ambulanță? - Da, desigur.
- Întoarce-o pe o parte! - Da.
Ești bine?
O ambulanță, vă rog,
la Christian IV's Gade…
E urgent, a leșinat o clientă.
- Alo? - Ia ceasurile.
Nu sunt camere.
Ăsta e testul tău.
Respectă-ți cuvintele.
Fă ce spui.
Fapta și vorba trebuie să fie identice.
Orice altceva duce la o viață neonestă.
SFÂRȘITUL LUI EDDY BELLEGUELE
CU ȘAPTE SĂPTĂMÂNI ÎNAINTE
Bun-venit în Lund!
Lund.
Patruzeci și cinci de mii de studenți. La fel de multe vise.
Visul meu era să devin autor.
Dar n-am avut despre ce să scriu, așa că am ales dreptul.
Nouă semestre pentru a învăța regulile.
O viață întreagă să le aplic.
Hei! Ai scăpat ăștia!
Credeam că mi-am ales calea.
M-am înșelat amarnic.
Porcii!
Stai!
Poliția!
Stai!
În spatele tău!
Nu mișca!
- N-am făcut nimic! - Nu mișca!
- Faci parte dintr-un grup? - Ce?
- Ce cauți aici? - Voi studia dreptul.
La naiba, Max!
Haide! Trebuie să plecăm!
Cine sunteți?
Nu suntem nimeni. Și nimic.
Haide, Max!
NOI AVEM FRÂNGHIILE ȘI PUMNALELE
O VIAȚĂ ONESTĂ
- La fix. Simon, nu? - Da.
Scuze pentru sonerie. Trebuie reparată. Sper că n-ai întâmpinat probleme.
Nu, am luat-o doar pe drumul greșit.
Nu invidiez poliția de azi.
Subînchiriați sau al cui e apartamentul?
Nu, aparține familiei.
Simte-te ca acasă.
Tata a studiat dreptul aici, dar n-a practicat avocatura.
- Cu ce se ocupă? - Cu un fond de investiții.
Lucrează cu Europa de Est, Asia…
Energie verde și sustenabilitate, de astea.
Raftul din mijloc e al tău.
A rămas mâncare de la Totte. Poți s-o arunci.
Stai în camera lui.
Micul derbedeu ne-a abandonat pentru un an sabatic în Aix-en-Provence.
N-o să-l iert niciodată.
- Victor Wehlin. - Simon.
- Mă bucur să te cunosc. - Asemenea.
Aia e camera ta.
MANIERE DE BAZĂ PENTRU BĂRBAȚI
Auzi, încă ceva.
E un avans pe două luni pentru cameră.
Poate am uitat să spun asta. Totul e în contract.
În definitiv, suntem avocați.
Păstrează-l.
Ludvig. Bun-venit!
Mulțumesc.
SUMĂ TRANSFERATĂ: 18.000 KR SOLD: 478 KR
Camera era mult prea scumpă, dar nu voiam să stau la un cămin vechi.
Ludvig și Victor aveau tot ce le trebuia.
Încredere în sine. Numele corect.
Pixuri care costau mai mult decât chiria pe o lună.
Voiam tot ce aveau ei.
Din 1668,
Universitatea Lund educă studenții la Drept.
Iar azi, voi deveniți parte
din istoria mândră a instituției noastre.
În următoarele săptămâni,
vă veți familiariza cu
și vă veți cufunda în
principiile și regulile
care formează baza guvernului suedez.
Scuză-mă.
- Da? - Locul ăsta e liber?
Da, desigur.
Vă rog să luați loc.
Ex lege libertas.
Libertatea e dată de lege.
Altfel spus,
libertatea e dată de legi.
E un motto latinesc
care exprimă principiul
care spune că statul de drept
este o condiție,
nu o limitare a libertății individuale.
- Am scris un e-mail legat de slujbă. - Ia un butoi și intră.
Da.
Simon!
- Poți să duci paharele în spate? - Da.
FUNCȚIONAR PUBLIC
Bună!
În capitolul
despre fundamentele achitării din Codul Penal,
e o secțiune despre erorile judiciare.
Vreau să subliniez că atunci când vorbim despre erori judiciare,
nu vorbim despre erori factuale. Erorile judiciare…
Mereu am fost primul din clasă.
Aici, toți erau primii.
Dar necunoașterea legii nu poate scuza o crimă, nu?
Atunci, toți ar invoca asta.
- E greu de respins. - Principiul Ignorantia iuris nocet.
Necunoașterea nu scuză o crimă. Acesta e cel mai des aplicat.
Excepția de la regulă e restrânsă
și se aplică doar în situații…
Locul ăsta e liber?
Da.
Fredde.
Simon.
Frumos ceas.
Cadou de absolvire?
Da.
Eu am primit un aparat de făcut paste.
Ce poți să faci cu aparatul ăla?
Faci paste.
Ce-ai pățit la față?
- Am fost la o ligă… - Care?
- Östgöta. - La naiba!
Fredde venea de la țară și stătea la cămin, în Vildanden.
Ador rahatul ăsta.
Era obsedat de legi și contracte.
Da, și eu.
Faptul că i-a plăcut de mine era îngrijorător,
dar ar fi trebuit să rămân cu el.
NU UITA AZI DE MENAJERĂ!
CODUL PENAL SUEDEZ
LEGEA FUNDAMENTALĂ A LIBERTĂȚII DE EXPRIMARE
Spune-mi dacă vrei să cumperi cărți. La un preț special, desigur.
Le poți lua pe toate pentru…
3.500.
Da, mulțumesc. Dar cred că o să cumpăr altele noi.
Înțeleg. Cărțile noi sunt mai frumoase, mai proaspete.
Pe curând.
Da.
Cei mai ambițioși avocați ajunseseră deja la superba bibliotecă a universității.
Existau zvonuri că se furau cărți sau, cel puțin, că se ascundeau.
Asta ca studenții rivali
să nu aibă acces la cea mai importantă bibliografie.
FATA DE LA BIBLIOTECĂ?
Recunoaște că e descurajant.
N-are cum să ți se pară interesant.
Nu spun asta, ci doar că ai o atitudine greșită.
Nu trebuie să iubești legea comerțului, doar s-o înveți.
Ia-o ca regula unui alt joc de societate.
Dreptul te învață regulile tuturor jocurilor de societate din lume.
La final, poți juca unul dintre ele. Fata se uită la tine.
- Nu-mi pasă ce anume. - Ce?
Drept fiscal, drept corporativ…
Totul e să fie greu și să-mi decid singur salariul.
Vrei să bem o bere și să facem un program de studiu?
Sigur, dar vin mai târziu.
Ce?
Vin mai târziu!
Mă recunoști?
Un student la Drept care respectă legea.
Vino.
Ce?
Du-te!
Vin mai târziu!
Nu mai cunoscusem pe nimeni ca Max.
Era periculoasă.
Un avocat aspirant nu trebuia să umble cu ea.
Ce vreme oribilă!
Da.
Nu-ți face griji.
Plătesc eu.
Doar asta trebuie să bei.
Trăiesc din creditul de studii.
Locul ăsta îmi amintește de Sickler's.
Sickler's?
Un loc scump unde tinerii intelectuali
beau martini și mănâncă melci.
Din Franny și Zooey,
un roman de Salinger.
Acolo îi cumpără Lane prânzul?
Îl cheamă Lane, nu? Iubitul ei oribil?
Da.
Deci l-ai citit.
Ce ai scris pe perete?
„Ei au navele Noi avem valurile
Ei au zidurile și balcoanele Noi avem frânghiile și pumnalele
Iar acum, iubito, Hai să dormim pe trotuar.”
- O poezie? - Un avertisment.
E nevoie de asta.
Tu și prietenii tăi păreați foarte…
profesioniști.
Suntem niște neadaptați care nu cedează.
- Bună! - Salut!
Salutare!
Cine sunt ei?
Cei cu care locuiesc.
Ludvig Rehnskiöld și Victor…
nu știu cum.
De ce locuiești cu cei mai bogați 1%?
Nu ei și-au ales familiile.
Ne mai trebuie băutură.
Am de învățat.
Nu.
N-ai de făcut nimic.
Încă două.
Sigur vrei să devii avocat?
Pari mai degrabă scriitor.
N-am despre ce să scriu.
Dar ți-ar plăcea?
Studiezi istoria artei?
Am renunțat.
Lumină și tehnică. Nu înseamnă nimic.
Nu evocă sentimente. E nostalgie.
Nu valorează nimic.
Pare c-ai avut dreptate să renunți.
Simon!
Vino aici.
William, el e Simon, noul nostru chiriaș.
William Rosenius.
- Încântat. - Da.
Bine că ești aici.
Diseară, dăm o petrecere pentru niște prieteni și colegi.
Mănânci cu noi.
Sigur, mi-ar plăcea.
Auzi!
Da?
Ai băut?
Nu e bine.
Cei din apartamentul ăsta iau doar zece.
Ai grijă să nu rămâi în urmă.
Uite fața de masă.
Vom folosi vesela Nobel și un aranjament clasic al mesei.
- Să pun masa? - O facem împreună.
Poartă sacou și cămașă albă.
- Știi ce zic, nu? - Da.
Zi-mi dacă-ți trebuie de sacou.
LA CINĂ
Puneți paharele de la dreapta la stânga
în ordinea în care va fi servit vinul.
Ai început deja?
Frumos.
De ce nu pui aperitivele?
Înțelegem că a avut scop educațional.
Dar a meritat efortul? Asta ne întrebăm.
Eu așa aș spune.
Vorbim despre New York,
stagiul de vară la ONU.
Zilele lucrătoare de 14 ore, șase zile pe săptămână…
Și toată vara?
Ludde e supraom. Încă nu ți-ai dat seama?
Următoarea etapă evolutivă.
Și un mare idiot.
Aggebagge, te duci la firma unchiului tău?
Da. Desigur.
Absolut.
Să te felicităm sau să te compătimim?
Victor, ce are de oferit familia ta?
Dar tu, Sebbe?
Te-ai hotărât?
Nu întreba. Mă roade anxietatea.
Ești binevenit oricând la Agenția Suedeză de Migrație.
Barolo, te rog.
Împreună cu mama ta, adică?
Ceas nou?
- Da. - Pot să-l văd?
Certina.
Să nu-l zgârii.
Cadou de absolvire?
Elegant.
O clipă.
Nu vezi în fiecare zi cea mai bună calitate elvețiană.
Mi-l dai înapoi?
Haide, Victor. Nu fi nesimțit.
Știm că ai unul mai baban.
Haide, Victor. Scoate-l la iveală. Să-l vedem pe Hulk.
Arată-ne!
Eu singur l-am plătit, dar fiecare face ce poate.
Pentru Simon!
Fără bani Te-atrage să faci iute mălai
Fără bani N-ajungi nicăieri fără biștari
Pentru cei fără un sfanț
Muncește din greu, amice Și-o să ai bani de-mprăștiat
Pentru toți fără mălai
Calcă tare pedala O s-ai nevoie de mulți bani
Pentru cei fără un sfanț
Muncește din greu, amice Și-o să ai bani de-mprăștiat
Nimic nu e gratis în zilele astea avide
Calcă tare pedala O s-ai nevoie de mulți bani
Fără credit, doar bani gheață
Smaralde, bijuterii și diamante care durează
Cu mălai deschizi toate ușile
Ăsta e un jaf, pune banii în geantă
Simon? Haide, că plecăm.
Mai e ceva de făcut.
Ce zici să speli vasele și să aspiri
și eu fac cinste cu cina?
Sigur.
Paharele de cristal se spală manual.
Victor, mergem sau nu?
Da, să mergem!
Mersi că ai făcut curat. Trebuie să-l scuzi pe Victor.
Durează ceva ca să-i înțelegi umorul.
Ca să scrii, trebuie să te expui.
Te răpesc.
Se poate numi răpire dacă nu te opui?
Comentariu de avocat.
- Locuiești de mult în Lund? - Nu chiar.
Unde ai crescut?
Pe ici, pe colo.
Mama se muta des.
- Și tatăl tău? - Locuiește în Spania, în Tarifa.
Mama ne lăsa pe mine și pe sora mea cu el
când voia să scape de noi.
El lucra mult, așa că noi hoinăream.
Sună mai palpitant decât era.
Azi ne dăm frâu liber.
Dezbracă-te.
Ce?
Dezbracă-te.
Știu că poți.
Haide, Simon!
Fă-o!
Știu că vrei!
Îți place.
Încă o dată.
- Încet. - Încă o dată.
Simon!
Nu acolo!
Simon!
Simon?
Simon!
Nu te mișca, să-ți vedem rănile.
Câte degete?
Trei.
Trebuie să mergem la spital?
Nu e nimic rupt.
E sora mea, Dinah.
Poftim.
E de la farmacie?
O să ai dureri o vreme.
Bună primă impresie facem. Nici nu știe de el.
Trebuia să te gândești înainte să-l duci pe stâncă.
Are buza spartă. Nu moare de cancer.
Fii calmă. Își revine în câteva ore.
Tu știi asta, nu?
- Ce facem aici? - Aici locuiesc.
Locuiești în Grey Gardens?
- Ești gata să-l cunoști pe Charles? - Cine e Charles?
Asta e casa lui.
Spune că s-a născut aici.
Poate că așa e.
Cu el nu se știe niciodată.
Dacă vrei să te faci praf, cere vin.
Max.
Și noul prieten. Bun-venit!
Te așteptam.
Eu sunt Charles.
- Arăți mai bine. - Da.
- Mulțumesc pentru… - Că ți-am salvat viața?
Cu plăcere.
Nu ne rușinați oaspetele.
Nu e frumos.
Nu-i băga în seamă.
Am încercat să-i educ, dar sunt ca niște câini.
Cu unii n-are rost.
Gustaf.
Robin.
Pentru prieteni noi
și mari aventuri!
- „Trebuie să fii mereu beat” - „În asta constă totul”
„Pentru a nu simți oribila povară a Timpului”
„Care vă strivește și vă apleacă la pământ”
„Trebuie să vă îmbătați fără încetare”
Noroc!
Baudelaire.
Nicio grijă, Simon.
Asta e singura formalitate la care ne dedăm.
Nu suntem o simplă ligă studențească.
Încurajăm tot felul de încălcări ale tradiției.
Deci mănâncă cu mâinile.
Da, sunt idiot că n-am studiat istoria artei.
Ce? E o porcărie.
E autentică precum reclamele la energizante.
Spune ceva despre proprietate și artă, că opera de artă se autodistruge.
Charles, știi ce vreau să zic.
Nu știu. Max are dreptate.
E mai rău decât o porcărie. E repetiție.
Jean Tinguely și-a distrus instalațiile de la MoMA în anii '60.
Anii '60?
Ești al dracului de bătrân.
Lasă-i pe ei!
Încearcă chutney-ul lui Gustaf.
E făcut din producția proprie de…
smochine.
Nu e ironic că cineva a plătit pentru piesă?
Că cineva a dat bani pe o operă de artă ca apoi să nu se aleagă cu nimic?
Exact.
În sfârșit, cineva mă înțelege, un liber cugetător.
Casa lui Charles era în Professorstaden.
Era ca scoasă dintr-un roman.
Oamenii din casă își găseau locul împreună. Erau o familie.
O turmă.
Mă atrăgeau cum flacăra atrage fluturele.
- Pot să te ajut? - Simon.
Vino aici.
Stai jos.
Ești oaspete în seara asta.
Ai apucat să ne cunoști puțin. Acum vrem să știm și noi cine ești.
Cine sunt?
Sunt la Drept.
Nu întreba de ce.
Noi nu credem în coincidențe.
Mereu există un motiv.
Voiam să fac ceva important,
ceea ce trebuie.
Nu vin dintr-o familie bogată sau bine educată.
Părinții mei au slujbe anoste. Toți cunoscuții mei au vieți anoste.
Când eram mai mic, voiam să devin scriitor, dar nu am…
despre ce să scriu.
Dreptul părea o alegere sigură.
Dar?
Înveți doar niște reguli.
N-o să obțin un stagiu la Națiunile Unite, pentru că nu am nicio pilă.
Deci presupun că Sartre s-a înșelat.
Liberul arbitru nu există.
Un existențialist dezamăgit.
Liniște.
Știu doar că nu vreau să mă plictisesc.
Bine, atunci.
Pentru a nu ne plictisi!
Te întrebi unde ai ajuns?
Charles ne-a învățat să ținem la sinceritatea radicală.
Nu la prostii. Fapta și vorba trebuie să fie identice.
Respectă-ți cuvintele. Fă ce spui.
Orice altceva duce la o viață neonestă.
Victor Serge a spus că anarhismul cere totul de la noi,
dar ne și oferă totul în schimb.
Max pare să creadă că ai ce trebuie.
Poți să faci față?
Nu știu ce înseamnă asta.
Ar trebui să merg acasă.
Deja?
Înainte să mă fac de râs.
N-ai cum să te faci de râs.
Ești printre…
prieteni aici.
Relaxează-te.
Uită de educația ta burgheză.
Răsfățați-vă.
Cine e tipul?
Charles e profesor de științe politice.
Pensionat, dar…
Încă predă un curs despre anarhia politică.
Aceea e baza lui de recrutare.
Vrea ca chiriașii lui să-i împărtășească părerile despre viață.
Locul tău e aici.
Toți te plac.
Mai ales Charles.
Ai citit despre regimul ministerial, capitolul 12 din Instrumente de guvernare?
Sigur va fi ceva despre asta.
Le plac subiectele de actualitate, îi fac să se simtă relevanți.
- Caută modelul de guvernare suedez. - Ce?
Caută modelul de guvernare suedez.
INSTRUMENTE DE GUVERNARE
FRÂNGHIILE ȘI PUMNALELE
PORTALUL POEZIEI MUHAMMAD AL-MAGHUT (1934-2006)
Ei au navele Noi avem valurile
Ei au cuvintele Noi avem noroiul
Ei au zidurile și balcoanele Noi avem frânghiile și pumnalele
E ceva despre raportarea la Comisia Constituțională?
Ce ai spus?
Citești poezie.
Hola!
Bună!
Ăla e laptele meu bătut.
Poftim?
Era pe raftul meu. Dar e-n regulă, cumpără altul.
Vorbești serios?
Costă 18 coroane.
- Vrei să-ți transfer banii? - Vreau să nu-mi mai iei mâncarea.
Nu am atâția bani ca tine și Victor.
ÎNCASAT: 18 KR
Nouă semestre pentru a învăța regulile.
O viață întreagă să le aplic.
Al naibii de inutil!
Alice încă n-a zis dac-a amintit dreptul administrativ.
- L-a amintit. - Te duci mereu la Secțiunea 4.
„Autoritățile pot interveni în interes personal.”
Rahat!
Sigur o să fie bine și așa.
Eu plec.
Dar asta e tradiția. Trebuie să sărbătorim primul examen.
- Sunt obosit. Eu… - Haide! Abia am început!
- Dă-l naibii. - Vrei să dansăm?
Nimeni nu știe sigur de ce fluturii sunt atrași de lumină.
Unii cercetători cred că e vorba de căldură.
Alții spun că o confundă cu luna.
Se știe că rămân blocați.
LECTOR UNIVERSITAR IMPLICAT ÎN OPERAȚIUNI ILEGALE
Se apropie până nu mai au putere…
și mor.
POLIȚIA A ÎNTREPRINS UN RAID
PROFESOR LA UNIVERSITATEA LUND, AMENDAT
Ne apropiem de destinație.
În curând vom ajunge la Gara din Copenhaga conform programului.
Credeam că urăști arta veche.
Există și excepții.
Ganymede.
Cel mai frumos dintre toți.
A fost răpit de Zeus ca să-i fie paharnic și, probabil, iubit.
E otrăvitor?
Cred că vom supraviețui.
Viața e prea scurtă pentru ce te lasă rece.
Charles te crede interesant.
Și noi, ceilalți, te plăcem.
Vrei să te muți cu noi?
Acum spui „da”.
- Nu vreau nimic mai mult. - Bine.
Bun-venit!
Vă pot ajuta?
Mă interesează ceasurile Hublot.
Bună alegere.
Vă interesează un model anume?
Classic Fusion, dacă e pe stoc.
Forte bună alegere.
Acesta costă 185.000 de coroane daneze.
Să văd.
Îți vine bine.
E mai scump ca rinichii mei.
Aproape am decis, dar aș vrea să văd și un Piguet.
Un Piguet? Asta ne trimite la o categorie de preț diferită.
După cum probabil știți.
Sunt drăguțe, așa-i?
Aici avem un Piguet Royal Oak Automat.
E un ceas clasic,
cu cadranul caracteristic
„Grande Tapisserie”.
Și prețul?
Modelul ăsta costă 235.000 de coroane daneze.
Sau puțin sub 400.000 de coroane suedeze.
Ajutor!
O clipă. Mă întorc imediat.
- Avem nevoie de ajutor! - Ce se întâmplă?
- Puteți chema o ambulanță? - Da.
- Alo? - Întoarce-o pe o parte.
O ambulanță, vă rog, la Christian IV's Gade…
A leșinat o clientă.
Nu reacționează, dar ei spun că respiră…
- Respiră? - Are convulsii.
- Alo? - Ia ceasurile.
Nu sunt camere.
Ăsta e testul tău.
Bine, respiră.
Respiră.
Respiră, dar…
Nu știu altceva. Bine.
Știi unde ești? Mă auzi?
Acum, vă rog!
Ești bine?
Da.
Du-te!
Uită-te în jos.
Venim.
- Dă-mi-le! - Ce…
- Dă-mi-le pe toate! - Ce naiba-i asta?
- Ce naiba faceți? - Calmează-te! Liniște! Ai trecut.
Vom sta ascunși o vreme.
Trebuia să vedem dacă ai instinctul potrivit.
Stai jos.
Nu cred că mascații sună la ușă.
Acum ești cu noi.
Ești cu bandiții.
Lasă bogăția altora să curgă prin tine,
dar n-o lăsa să rămână.
Dacă n-ar fi fost Copenhaga, aș fi zis că sunt cuvinte goale,
niște studenți îngâmfați care credeau că au fost aleși.
Acum e al tău.
Dar rezistența lor era reală.
Max era reală.
- Ai încredere în mine. - Dar de ce?
A înviat din morți.
Doar asta ajută.
Mulțumesc.
Simon.
Ai dovedit că vrei să fii unul dintre noi, că vrei să trăiești mai bine,
mai sălbatic.
Ești gata pentru asta?
O prăpastie fără fund străbate societatea.
Traiectoria vieții tale
nu e determinată de abilitățile tale,
de meritele tale sau de cât de mult muncești,
ci de structurile moștenite.
Șansele vieții tale
sunt stabilite din momentul în care deschizi ochii pentru prima dată.
Se numește privilegiu.
Ești de acord?
Nu toți sunt?
Cea mai mare iluzie a statului social modern
este credința că asigurarea asistenței medicale și educației creează șanse egale.
Astfel, vina pentru orice eșec cade asupra individului.
E un mod genial
de a proteja elita economică
de critica unui sistem
care îi ajută doar pe ei.
- Deci vreți o revoluție? - Nu.
Furtul e actul de revendicare și restaurare a proprietăților.
Sunteți Robin Hood.
Da.
Furăm de la cei care nu merită.
Noi suntem bandiții.
Suntem ilegaliști.
Nu vrem să ne plictisim.
Ca tine.
E mai urâtă decât a mea și are o priveliște mai proastă.
Cine a locuit aici înainte?
Un student.
Dar nu și-a găsit locul.
Nu ca tine.
Max.
Mă ajuți cu desertul?
Maria Conti, ați făcut investiții mari în trei companii tehnologice suedeze.
Ce v-a atras atenția la Suedia?
Sunt mulți antreprenori tineri aici,
iar ideile noi și gândirea interesantă mă fac mereu curioasă.
Ajunge.
- Relaxează-te. Ușurel. - Îmi fac griji pentru tine.
- Nu e nevoie. O să renunț. - Când?
Lasă-mă în pace. Știu când să mă opresc.
Asta spun toți drogații.
Dar eu nu sunt o drogată.
Sunt sora ta,
sora ta mai mare.
…ne preocupă sustenabilitatea. Avem o singură planetă.
Veți sta mai mult în Stockholm? Cum vi se pare?
Ador Stockholmul.
Mișcarea ecologistă
vă acuză că mințiți și dezinformați cu privire la emisiile de dioxid de…
Simon. Era cât pe ce să raportăm dispariția ta.
Mă gândesc să mă mut.
Într-o săptămână.
E repede.
Da. Îmi trebuie înapoi chiria pe o lună.
Am plătit un avans pe două luni, iar termenul meu de preaviz e o lună.
E cam dezonorant.
Ai promis să stai un semestru,
până se întoarce Totte.
Da, dar termenul de preaviz e o lună, conform contractului scris de tine.
În definitiv, suntem avocați.
Clientul meu vrea despăgubiri de 50.000 de coroane.
Baza e că vânzătorul
a manipulat kilometrajul înainte de vânzare
pentru a cere un preț mai mare.
Prin urmare…
a făcut-o intenționat.
Cum pledează inculpatul?
Contest afirmația.
Nu se poate stabili
că vânzătorul a fost cel care a manipulat kilometrajul,
cum nu se poate dovedi
nici că asta s-a întâmplat înainte de vânzare.
Și ce probe doriți să prezentați?
Ca probă,
am un deviz de la un mecanic
care a inspectat vehiculul.
În plângere,
constituie Anexa 3.
„Confundăm adevărul
cu ceea ce vrem să fie adevărat.
Adevărul e că unii au multe, iar alții nimic.
E imoral să refuzi să respecți reguli nedrepte?”
Interesant.
Avem o întrunire în weekend.
Dacă vii și tu, poți primi avansul înapoi.
Asta dacă ajuți puțin.
Știi tu, reguli corecte… și așa mai departe.
Consideră că e o petrecere de adio.
Cauți unde se deschide stridia.
Apoi o forțezi.
Trebuie să ai grijă.
Nu-i cunoști.
Sau ești hoț și tu?
Nu mă gândesc prea mult.
Sper că îți dai seama că ei sunt…
prădători.
Știu că pe mine mă disprețuiesc.
Mă consideră un universitar ratat.
Dar au nevoie de mine în viețile lor meschine și mizerabile.
Dar tu încă poți ieși, Simon.
Deși nu pentru mult timp.
Să știi doar un lucru…
Nu ești primul.
Înțelegi?
Se schimbă fluxul.
E timpul să ne întoarcem.
„Trebuie să fii mereu beat”
„Pentru a nu simți oribila povară a Timpului”
„Care vă strivește și vă apleacă la pământ”
„Trebuie să vă îmbătați fără încetare”
Noroc!
- De când locuiești aici? - De doi ani.
Dina a urmat cursul de anarhism al lui Charles.
Și atunci ai venit tu?
Nu o duce bine, după cum ai observat. E prinsă în mizeria asta.
De asta ești aici? Să stai cu ochii pe ea?
E sora mea.
E tot ce am.
Mă ai pe mine.
Diseară e petrecerea viitoarei elite?
Ești sclavul clasei superioare. Renunță. Nu te duce.
Am promis să ajut.
Apoi sunt liber.
Mersi pentru ultima oară.
Mă bucur că ai venit. Și tu. Și toată lumea.
Mă ocup eu.
Hei! Te simți bine? Mișto!
Unde ți-e băutura? Rezolvăm imediat. Ea cine e? Nu ne știm.
- Bună! - Suntem cele…
- Dar… - Frumos!
- Dansezi? - Da, desigur.
Bine.
Ne vedem!
Îmi pare rău.
Scuze, frate.
Simon.
Aici erai.
Poți să umpli punciul?
Când primesc avansul înapoi?
Umple punciul.
Simon!
Poți ajuta cu ceva? Cineva a vărsat bere în sufragerie.
Relaxează-te.
Sunt relaxat.
Acum.
O poate face Ludvig.
Nu cred.
E ocupat.
Ce dracu' vrei?
Absolut nimic.
Du-te la culcare, pari obosit! Ce naiba…
- Hei! - Tu ai început! Dă-mi drumul!
- Haide, dă-i drumul! - Dă-mi drumul!
Dă-mi drumul!
- Dă drumul! - Nu!
Afară! Ce naiba faci?
- Poți să uiți de garanția aia! - Pizda dracului!
E ora unu.
Liniștește-te, au trecut 15 secunde. Mereu te grăbești.
Am nevoie de un zece, altfel mor.
Dacă ai lua nouă, deși n-o să iei, n-ar fi sfârșitul lumii.
Încă o să te poți angaja într-o zonă depopulată.
Ești rea.
Zece?
E zece?
Haide.
De ce nu merge?
PAGINĂ DE START
Da!
JURISPRUDENȚĂ NOTA: 9
- Unde te duci? - Simon?
- Cât ai luat? - O slujbă într-o zonă depopulată.
Autocompătimire.
Dragoste nebună imatură.
Pune toate amintirile într-o cutie, încui-o și aruncă cheia.
Uită că ai cunoscut-o pe Max.
Am fost respingător.
Ne trebuiau cheile casei părinților lui Ludvig din Malmö.
Tatăl lui deține Rehnskiöld Capital Management.
Fondul administrează un miliard.
Anul trecut a rulat 23 de milioane.
Cui naibii îi pasă?
Te-ai futut cu Ludvig pentru niște chei?
De ce nu m-ai întrebat?
Ai fi acceptat?
Vă asumați prea multe riscuri.
Sunteți neglijenți, impulsivi și violenți.
Nu e decizia ta. Tu nu vii, deci nu te băga.
Dacă sunt târât în asta, atunci e decizia mea.
Dar îți place șampania și mușchiul de vită.
Ți-am dat totul ca să trăiești bine.
Ăsta nu e un scop în sine, nu pentru noi.
Parcăm aici și intrăm pe aici. Avem timp până ne vede camera.
- Ai fost acolo la prânz? - Nu e nimeni acolo. Putem intra.
Nu.
Nu pot fi închis la vârsta asta.
E cel puțin un Porsche.
Probabil mai multe mașini.
E mai mare decât ceasurile.
Poți participa,
dacă vrei.
M-am săturat să stau pe tușă.
Ține.
Stai aproape de Max.
Dacă intri în panică, respiră.
Nu aprinde lumina.
Ține-ți gura.
- Nu, Max! - Lăsăm un mesaj.
Ce naiba…
Trebuie să plecăm.
Ridică-te naibii!
Nu lăsăm urme.
Și dacă moare?
Atunci, moare.
VOI AVEȚI ZIDURILE NOI AVEM FRÂNGHIILE
CU STIMĂ, VICTOR SERGE CAPITAL MANAGEMENT
Băga-mi-aș!
Opriți motorul.
- E ars stopul? - Îmi arătați permisul?
E acasă. Am luat haina greșită. Mă întorc de la muncă.
Aveți vreun alt act de identitate?
Nu credeam că voi fi trasă pe dreapta.
Numele și codul numeric personal.
Ca să verific permisul, am nevoie de ele.
Minna Haddad, 010316-4423.
Dacă vreți să mă amendați, faceți-o. Am lucrat 12 ore. Trebuie să dorm.
Coborâți din mașină.
Ce lege am încălcat?
Nu mă atinge!
Aveți mandat de percheziție?
Nu, Robin.
- Cum vă numiți? Vreau să vă raportez. - Atitudinea asta nu vă ajută.
Deschideți ușa!
O fac dacă mă lăsați.
Condu!
Calc-o!
Ai scris asta înainte sau după ce ați împușcat menajera?
- A fost un accident. - Sper, că altfel ai probleme grave.
Dă-mi arma.
Robin!
Ce vreți să spun? Sunt un idiot.
Îmi pare rău.
Nu!
Ți-ai ieșit din minți?
Ești mort!
Stai! Nu mă atinge!
Am luat 550.000 pe mașini.
Noi luăm 400.000.
Tu iei 150.000. Contactul meu ia 20% pentru spălarea și depunerea banilor.
Deci așa se termină?
Mă plătiți ca să scăpați de mine.
La naiba!
Du-te acasă!
Te uitai cu niște colegi la un film și s-a făcut târziu.
Când îți zice Ludvig, te prefaci șocat.
- Trebuie să chemăm poliția. - Nu.
Du-te acasă și pune cheile înapoi!
- Max, ascultă-mă… - Taci!
Nu respiră.
Acum respiră.
Respiră, dar…
Nu reacționează, dar respiră.
Mă ameninți?
Trebuie să plece.
Ia-ți lucrurile! Plecăm într-o oră.
Uită de noi. Nu ne-am cunoscut.
Ascunde-te. Ești în siguranță dacă nu ai legături cu noi.
Nu mă poți părăsi!
- Mă târăști în asta și mă părăsești? - Nu te-a târât nimeni. Tu ai ales.
Pot să le spun cine ești.
Nu știi cine suntem.
Nu ne știi numele.
Nu știi nimic.
Mișcă-te!
Și scapă de el!
- Ți-am zis să nu te îndrăgostești! - Taci!
Așteaptă-mă.
O să te contactez.
Nici nu-ți știu numele.
Da, alo?
O să iau un taxi.
Victor?
Un minut.
Părinții mei au fost jefuiți. Joyce a fost împușcată.
- Cine e Joyce? - Menajera.
Trebuie să plec.
- E în viață? - Nu știu. E la terapie intensivă.
- Mi-ai văzut cheile? - Nu.
Ăsta e taxiul meu.
E frig afară.
Ce?
Ia-ți haina.
Știi ce bogat e tatăl prietenului tău?
Cum să ai un fond? E ca și cum ai avea o planetă.
Nu suntem prieteni. Locuiesc la el.
Se pare că a fost o grupare a Rote Armee Fraktion.
N-au luat decât mașinile?
De unde să știu?
Sunt sacoșe cu mesajul: „Voi aveți zidurile. Noi avem frânghiile.”
E de prost gust.
Da, dar e și inteligent.
Vă supărați dacă-mi cumpăr una?
Numărul nu e alocat.
Verificați-l sau contactați asistența.
Cum e Joyce?
Așa o chema, nu?
Încă e anesteziată. Vor încerca s-o trezească în câteva zile.
Sper să-i ajungă copiii până atunci. Tata le-a luat primele bilete disponibile.
Își va aminti ceva
de la spargere?
Habar n-am.
- Ce zice poliția? - Nimic, doar că erau teroriști.
Știi cine e Victor Serge?
Se pare că e un comunist bătrân.
Nu că ai fi comunist, dar tu citești mult.
Nu era comunist.
Era anarhist.
Credea în rebeliune,
în atacarea celor care credea că nu meritau ce aveau.
Joyce e cu noi de cinci ani.
Trimite toți banii acasă
ca nepoții să poată merge la o școală privată în Santiago.
În ce fel nu a meritat ce are?
Setea ne arde gâtul
Limbile ne atârnă uscate și țepene
Dar în curând vom înghiți îndelung
Și toți își vor primi porția
În spate!
Hai, mai repede!
Hai, dă-i drumul.
Al doilea rând laudă viața ca un nor
Al treilea se simte din cap până…
- Asta e varianta vegană? - Da.
Noroc!
Toată lumea face sex la Liga din Lund!
Ce naiba?
Ludvig avea dreptate.
Joyce nu avea ziduri sau balcoane.
Nimic nu justifica ce făcuserăm.
Unde sunt?
Habar n-am.
Sunt complet sălbatici. Fac ce vor.
Ai zis că nu sunt primul. La ce te refereai?
Nu-mi amintesc. Cred că mi-ai trezit instinctul patern.
Termină, fir-ar să fie!
Trebuie să-i găsesc! Unde sunt?
Asta e tot ce știu.
Ți-ai fi găsit locul aici.
Dacă totul ar fi fost altfel.
Să nu mai vii aici.
HENRIK JONSSON SCHEELEVÄGEN 39, CAMERA 1324
Scuză-mă.
Îl caut pe Henrik Jonsson.
Da…
A locuit aici semestrul trecut, dar nu s-a mai întors în toamnă.
Nici măcar nu știam cine e
până au început toți să vorbească
de dispariția lui.
Dispariție?
Scuză-mă!
E o întrebare ciudată, dar…
Îl cunoști pe Charles?
Lumea credea că Henrik e ciudat, dar asta fiindcă nu-l cunoșteau.
A cunoscut o fată iarna trecută.
Urma să se mute cu ea, dar apoi s-a terminat.
A fost distrus.
Și…
Partea asta e cam ciudată, știu.
Înainte să dispară, Henrik a spus că…
dacă venea să-l caute cineva care-l cunoștea pe Charles,
să-i dau chitanța asta de bibliotecă.
AMINTIRILE UNUI REVOLUȚIONAR
Aici este.
Să ne anunțe coordonatorul dacă asta e parte dintr-un nou curs.
E a doua oară în trei luni că o împrumută cineva.
AMINTIRILE UNUI REVOLUȚIONAR
Scuzați-mă, ce faceți?
Paginile erau lipite.
Încerc doar să citesc.
Trebuie să ne raportați asta.
O să stricați cartea.
Nu, n-o voi strica.
O să am grijă.
MAX: LEA VALVERDE DINAH: BELINDA VALVERDE
ROBIN: AXEL LINDGREN GUSTAF: GABRIEL ERIKSSON
Nu știi cine suntem.
Nu suntem nimeni.
Nu ne știi numele.
Nu suntem nimic.
E cineva?
Charles?
Doctrina presupunerii este un principiu al interpretării contractelor
care ia în calcul cum a fost scris contractul
dacă tu, la momentul încheierii lui, aveai cunoștință de ce se întâmplase.
În cazul Skarin…
Simon.
Mergem la o ligă și vii și tu.
Test de muzică la Helsingkrona.
Prezența e obligatorie.
…e că singura activitate
poate duce la obligații.
Pasivitatea e o excepție, iar excepțiile trebuie aplicate extensiv.
Alo?
Max?
Unde ești? Spune ceva.
I-am părăsit.
Unde te duci?
Am nevoie de ajutorul tău. Doar pe tine te mai am.
Am o cameră la hotelul Stiller din Stockholm, pe numele Bonnot.
Totul e plătit. Să ne vedem acolo mâine.
Ilegalitatea îți cere totul.
Cere să faci ce trebuie,
să trăiești așa cum înveți.
Altfel, ești doar un hoț.
Un ucigaș.
Un prădător.
Max.
Dinah.
Gustaf.
Robin.
Pentru mine, astea rămân numele voastre.
Am fost idiotul vostru util.
Dar m-ați subestimat.
Credeți că nu știu cine sunteți.
Dar voi nu știți cine sunt eu.
DACĂ AȘ REFUZA, S-AR TERMINA
Asta e asigurarea mea de viață.
JOYCE ERA ÎMPUȘCATĂ, SÂNGERA PE PODEA
NOI SUNTEM BANDIȚII
JAMES JOYCE ULISE
Idiotul naibii!
Ești nebun de legat.
Ce cauți aici?
Sunt în drum spre Stockholm.
Fac o vizită de studiu la parlament.
Aveam niște timp liber.
Cum e mama?
Ca de obicei.
Și tata?
De unde să știu? Cred c-a aplicat la o slujbă…
Te-ai apucat de droguri? Așa arăți.
- Nu. - Ce-i, atunci?
Mai ții minte în liceu?
- Când m-am luptat cu Joyce și Faulkner? - Nu.
Am încercat să-mi placă.
Sigur nu la psihiatrie trebuie să mergi?
Dacă se întâmplă ceva, vreau să ai tu cărțile alea.
- Sunt în camera mea. - Serios, ce se întâmplă?
- Spune că da. - Da, cum vrei, ciudatule.
Promite-mi că nu vei uita.
Joyce și Faulkner?
Ești fratele meu, frate.
Da.
Sunt doar obosit.
- Nu-i spune mamei că am fost aici. - Nu.
GARA CENTRALĂ
Mă scuzați.
Acesta e un hotel?
Nu sunteți primul care întreabă. Aveți rezervare?
Așa cred. Bonnot.
O clipă.
Camera 12, minunat.
Pe aici.
Fără bagaje?
Da.
În seara asta, servim tartar de vițel și cod cu hrean.
Vă rog.
Secretara a zis că e important să aveți balcon.
- Da. - Anunțați-mă dacă e nevoie de ceva.
Facem un Negroni revoluționar.
Bună seara!
Vreau ceva de mâncare.
Puteți aduce ca de obicei în apartamentul Mariei Conti?
Desigur.
Vă vom aduce bagajele.
MILIARDARĂ ÎN STOCKHOLM
Sunt mulți antreprenori tineri aici, iar ideile noi și gândirea interesantă…
Te rog, nu vorbi.
Am citit necrologul.
Charles l-ar fi urât.
Îmi pare rău.
Ce naiba?
Ce?
Ia-i telefonul.
Ce naiba e asta?
Nu e treaba ta.
Trebuie să te leg?
- Legați-l. - O să fie calm.
- Spune-mi ce veți face. - O să te omorâm.
Termină!
Luăm ce ne trebuie și transmitem un mesaj.
- De asta am venit. - Pe bune?
După ce plecăm de la hotel, nu ne vei mai vedea.
Nicio secundă-n plus.
Stai aici.
Room-service.
Matteo?
Nu! Am o fiică! Te rog!
Am nevoie de cod.
Care e codul?
Care naiba e codul?
8-3-8-4.
Fața.
Hei!
Zâmbește.
E cineva?
Gustaf.
Ajută-ne, psihopatule!
ARTA E NAȘPA!
Trebuie să-l scoatem de aici.
La naiba!
Condu!
Trebuie dus la spital. Sângerează.
Știu.
Jos!
Repede!
Lasă-l afară! Nu intra.
Promite-mi.
Nu-ți face griji. Ne vedem mai târziu.
Stai, la naiba!
Telefonul meu.
Nu te cheamă Max, ci Lea.
Valverde.
Vă știu numele.
Am codurile voastre numerice personale. Dacă pățesc ceva, o încurcați.
Am terminat-o cu voi.
Henrik Jonsson.
Așa îl chema, nu?
Sărmanul de care v-ați folosit până când n-a mai putut.
- Apoi m-ai găsit pe mine. - N-a fost așa.
Asta n-a fost tot.
Futu-i…
Acum ai despre ce să scrii.
Respectă-ți cuvintele.
Fă ce spui.
Fapta și vorba trebuie să fie identice.
Orice altceva duce la o viață neonestă.
Subtitrarea: Mircea Pricăjan