Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Karajan s-a cărat.
Primea ajutorul social la tine.
Se săturase să completeze mereu formulare.
E ajutor social. Fără formulare nu merge.
Zicea mereu: „Tot un drac.” La început l-am poreclit „Dracu'”.
„Tot un drac”. Asta-i tot ce zicea.
De ce-i ziceai Karajan? După dirijorul ăla?
Avea părul alb și vâlvoi.
- La fel îl are și Mandala. - Al lui e ca floarea de ceapă.
Sara, lasă vorba și adu-mi o cafea.
Tocmai am făcut.
Mersi.
„Tot un drac.”
Eu mă întorc în pat.
Fratele tău... Nu ți-e frate bun?
- Cu urechea asta auzi? - Da, cu dreapta aud.
Atunci răspunde-mi!
Mi-e frate vitreg.
Soldățelul e băiatul ăluia cu care era cuplată maică-ta.
Îl cheamă Jo Yashiro, nu Soldățelul!
Crezi că eu nu știu?
Scuze.
Mai amesteci mult?
- Până se topește și ultimul grăunte. - Zahărul se topește tot odată, toanto.
Eu simt că nu s-a topit tot.
Câți ani și câți ani?
Eu aveam zece, el avea opt.
- Nu-ți faci griji pentru azi? - De ce?
Le-am descris-o șefilor ca pe o treabă de nota șapte.
Asta credeați voi. Apelanții au considerat-o de zece.
Eu nu i-am cunoscut pe apelanți.
N-avem nevoie de o vedetă care să joace tot meciul.
Contabil, racolator, apelant, colector, om cu dotarea, gorilă, toți jucăm un rol.
Eu coordonez echipa și-i dau barosanului banii pe care-i facem.
Barosanul le plătește ălora din Yakuza taxa de protecție.
Poți mai mult decât să asiști colectori.
O să te fac racolator. E ordin venit de sus.
O schemă piramidală, înțeleg.
Nu eu hotărăsc. Toți dăm raportul cuiva.
Barosanul dă raportul consiliului de administrație. Ăia-s politicieni.
E o rețea mare. Suntem infiltrați în toată țara.
Știm ce simt și cum gândesc japonezii.
E timpul.
Da, e timpul.
LUNI, ESTUL CARTIERULUI NISHINARI, OSAKA
Bună!
- Cine-i tipa? - Preoteasa de luni.
Așa aleargă în fiecare luni. N-ai mai văzut-o?
- De ce lunea? - Habar n-am.
Important e că toată lumea care o vede știe că e luni.
Am întrebat: „Câți ani și câți ani.” Ai zis zece și opt.
Înțelegi ce vreau să spun și când vorbesc aiurea.
Îmi place. E o relație ideală.
Trage ușa!
Yashiro abia a ieșit din pușcărie și intră deja în bucluc.
Nu-l poți folosi ca racolator? N-are pe nimeni.
Aia e Mikiko Inoue. Văd dacă scoate bani.
- Nu te duce tu. Trimite un trepăduș. - Am un singur colector.
- De ce n-ai o rezervă? - Am bani doar pentru un om.
- Împarte banii la doi. - Și trepădușii trebuie să trăiască.
Trebuie plătiți cum se cuvine pentru munca lor.
Ești de la sindicat?
Poftiți!
Lasă mâncatul și dă telefoane.
- De unde să încep? - De la litera A!
Hiraoka!
Hai odată!
Aoki la telefon.
Începem.
Mă ocup.
O sun.
Alo? Inoue la telefon.
- Sunt Okabayashi. Ați pregătit banii? - I-am scos.
- Cinci milioane două sute de yeni? - Exact.
- Unde sunteți acum? - La bancă.
- Și dv., dle Okabayashi? - Nu pot veni.
Sunt la un client, e o urgență.
Mă iertați, dar ați putea lua metroul până în Namba?
- Unde anume în Namba? - În fața hotelului Royal Classic.
- La 11:30 e bine? - Bine, la 11:30.
Sunt îmbrăcat într-un costum negru, cu cămașă albă și cravată bleu.
Bine.
Mii de scuze pentru deranj. Pe curând!
- Unde ești? - Mallul subteran din Namba.
- Ea unde e? - Merge spre ieșire.
- E vreun polițist pe-acolo? - Nu. Unde ești?
Vizavi de hotel. O văd când apare.
Merg la locul stabilit cu colectorul.
Aoki sunt.
A ajuns la hotel.
Care-i situația?
Sunt doi tipi în apropiere. Unul slab, în haine de lucru.
Altul, într-o geacă albastră. E solid, 185 cm, 85 kg.
Sunt polițiști?
Habar n-am. Spune-i asistentei.
- Deci trecem la treabă. - Da.
LA LOCUL 1 SUNT DOI TIPI. NE MUTĂM LA LOCUL 2.
Nota, vă rog.
- Scoate-ți cravata. O pui când o vezi. - Bine.
Pa!
- Cum te cheamă? - Hiromu Okabayashi.
De ce iei bani de la Mikiko Inoue?
Băiatul ei a delapidat bani și a investit în contracte futures.
A ieșit prost și a pierdut 10,4 milioane de yeni.
Eu sunt șeful lui și sunt dat afară dacă e arestat un subaltern.
Am decis să punem amândoi banii la loc pe furiș, fiecare câte jumătate.
- Îmi dă partea lui, 5,2 milioane. - Când e termenul?
Mâine.
Ținta e o doamnă cu poșetă roșie.
- Ce faci când ajungi? - O strig și mă prezint.
- Degetul mare înseamnă cravată. - Trei apoi patru degete, renunț.
- Etapele? - Îmi pun cravata, apoi o strig.
Scoți banii din pungă și îi pui în ăsta.
Uite-o!
- Ai emoții? - E a cincea oară, m-am obișnuit.
Bun. Haide!
Taxi!
Dați-mi voie!
Aveți grijă în spate.
Păzea!
Scuze.
Fii mai atentă!
- Cum merge? - Bună ziua, domnule.
N-au apărut încă.
A ajuns. Haide!
Adunarea!
Bună! Ați luat banii?
Nu. Erau polițiști acolo.
Filăm și așteptăm la bancă.
Ne-ar fi săltat cum puneam mâna pe bani.
Asta e.
- Mă duc să mănânc. - Eu mă duc acasă.
Vin diseară la sediu.
- Să-mi decontezi drumul? - Bine.
N-are rost să mai așteptăm.
S-au prins?
Mulțumim pentru ajutor.
Îmi pare rău. În loc de diurnă.
- Ești om cu școală. - Dar mă afund tot mai rău.
Tragi bătrâni pe sfoară.
Nu te simți vinovat?
Săracii fură de la bogați ca să supraviețuiască.
Suntem îndreptățiți să facem asta.
Ce vocabular elevat!
Scapă și de mobilul ăsta.
Încheiați!
Unde sunt mobilele?
- În găleata asta. - Le aruncăm în mare mai târziu.
Să analizăm situația.
Racolatorii au considerat că Inoue Mikiko e de nota șapte.
- E vina lui Mitsuru. - Du-te dracului!
Voi trebuie...
Eu vorbesc aici!
Trebuie să-i păcăliți voi pe bătrâni, nu invers.
Scorniți alte povești, cum face și procurorul.
Te întorci la sediu?
Vin cu tine la cămin. N-am trecut de mult pe-acolo.
Ia ăsta. Sună-mă dacă ai nevoie de mine.
Mandala e la un pas să o ia razna iar.
O să-l țin aproape.
Cum se face că o tânără frumoasă ca tine stă la cămin, cu toți ratații?
Acolo am avut primul job când am revenit acasă, la Osaka.
- Ai revenit acasă? - Am stat zece ani la Tokyo.
Înțeleg.
Un bătrân murise singur cu câinele. Șefii m-au pus să fac curat.
N-aveam chef să-mi caut locuință și am rămas.
Ca în Umiliți și obidiți, de Dostoievski.
Bună ziua!
Ai dreptate.
Eu și ciudățeniile mele apărem în a doua parte.
În ce lume ciudată trăim!
Ce dracu' faceți acolo?
Cine mama dracului v-a dat voie?
Cărați-vă!
Sunt mulți studenți la fotografie.
Până nu demult, nu îndrăznea nimeni să vină aici să facă poze.
Bravo!
Aia a fost!
- Ce-s numerele alea? - Pariurile la solitaire.
Mandala le notează pe pereți.
Se joacă de unul singur. Nu-i nimic de pariat.
Ba da. Am găsit eu o soluție.
E distractiv.
- Cinci yeni jetonul. - Ce? Ai zis zece!
Nu-l schimbi așa.
- Auzi, puștoaico? - Ce e, Mandala?
Ar putea fi doar o închipuire, așa că n-o lua în serios.
Iar ai vedenii? Sinistru!
Nu-i ceva sinistru.
- Te apăr cu prețul vieții mele. - Mulțumesc.
Ce ziceam?
„Închipuire! N-o lua în serios.”
Știe. Nu te băga. Haide, spune-i!
Un puști cu sprâncene subțiri se uita în camera ta.
Câți ani avea?
Când am început eu în Yakuza, nu-și pensa nimeni sprâncenele.
E pe felie cu șoferul ăla de taxi-pirat.
Nu-ți face griji. Vezi-ți de partidă.
Mandala, ia-le tu pe toate.
SEDIUL POLIȚIEI OSAKA
Conform apelurilor primite de Mikiko Inoue,
a fost sunată de pe un telefon cu cartelă, unul dintre cele 3.000 obținute ilegal
de un patron de magazin universal din Shinjuku, Tokyo,
printr-o societate comercială chineză.
Nicio pistă despre grupul care a sunat-o.
Telefonul nu ne ajută. Înregistrări de supraveghere?
Analiștii au filmat la bancă, la hotel și pe malul râului.
Studiem și înregistrările de supraveghere
din cele trei locuri.
Am primit un pont anonim despre un service folosit de escroci.
Se află în Nishiyodogawa.
Am montat o cameră de supraveghere și am văzut o dubă sosind azi, la 11:35.
Am văzut aceeași dubă parcată în apropiere de hotelul Royal Classic.
Uitați-vă la poza zece.
Uitați-vă în fața băncii.
Îi vedeți pe ăștia doi?
Domnul X și domnișoara X.
Dra X a fost surprinsă de camere în bancă și pe malul râului.
- Nu se vede. - Fotografiile mărite.
Fotografiile mărite de la bancă și de pe malul râului.
- Arată altfel. - E aceeași persoană.
De unde știi?
Arată-ne-o pe doamna care cade în bancă.
Doar trei oameni au ignorat-o. Cei doi detectivi ai noștri și dra X.
Eram atentă la Mikiko Inoue.
- Nu te criticam. - Și malul râului.
Pe malul râului n-a observat scaunul cu rotile din spatele ei.
În ambele cazuri, sunetul a venit din stânga.
Dra X a stat mereu cu urechea dreaptă îndreptată spre Mikiko Inoue.
Pe înregistrare pare aceeași femeie, care nu aude cu urechea stângă.
Stai așa! Colectorul avea costum și cravată bleu.
- Dra X e asistenta lui. - Și ce face asistenta?
Îi face semn colectorului că totul e-n regulă.
Deci tot ce am aflat e că asistenta e surdă de-o ureche?
Nu. Mai e și domnul X.
Se pare că a oprit taxiul ăsta. Încercăm să-i dăm de urmă.
Maximum Security, Yamamoto la telefon.
Salut, amice. Sunt Yonemura, de la poliția Osaka.
Ce surpriză! Ce e?
- Ai trimis un anunț mai demult. - Care anume?
Cereai informații despre orice femeie care nu aude cu urechea stângă.
- Am găsit-o. - Pe bune?
FIRMA GOYA, TOKYO
Firma Goya, sediul principal.
Am găsit o tipă care n-aude cu urechea stângă.
E într-o rețea de escroci.
- Materialele pentru luni. - Mulțumesc.
- Astea-s pentru luni. - Mulțumesc mult.
Pentru luni.
Poftiți materialele.
Pentru luni? Mulțumesc.
Pentru luni.
Mulțumesc.
- Te-ai acomodat? - Da, mulțumesc.
Kurumada, nu trebuie să fii aici. Tu lucrezi în culise.
Nu mă deranjează. Îmi face plăcere prezența ei, e frumușică.
- Sună-l! Au găsit ce căuta. - Mersi, nesuferito!
Itoi, unde-i directorul?
Domnul Goya tocmai s-a întors de la Shanghai.
Începem colaborarea?
Nu. Sunt un mic grup de mileniali, macroinvestitori.
O să anunțăm luni oficial.
- Pare interesant. - Mi-a stârnit curiozitatea.
- Acolo sunt? - Da, în acea sală.
Eu am voie să vin? Sunt nouă.
Strânge tare din buci!
De ce nu i-am folosi și pe postacii ăia din emisiune?
Doar e un reality-show.
Interesantă idee!
Sinuciderea unuia face furori în Vest.
- Da, în jur de 30 au... - Eu propun...
ceva mai tare.
Sponsorii n-ar renunța oricum.
- Chiharu? - Am găsit ce căutați.
Pauză zece minute!
Itoi, rămâi!
Înregistrări de la Poliția Osaka, Fraude.
- De când? - De azi, pe la prânz.
Neri s-a înhăitat cu niște escroci?
În rol de asistentă. Le dă instrucțiuni colectorilor.
Cine sunt colectorii?
Datornici, vagabonzi, asistați social...
- Drojdia societății. - Gunoaiele.
- Itoi! - Domnule?
- Vrei să ajungi un gunoi? - Niciodată!
Vino încoa'!
Femeia asta a fost ca tine.
Numai că...
Mi-a furat inima și a fugit.
Când o salvăm?
Aflați întâi care-i treaba.
Mulți escroci din Osaka au finanțatori grei în spate.
- Sigur. Altceva? - Nu ne grăbim.
Fără mâini!
E coadă mare.
Mereu e așa aglomerat?
- Ce bine arată! - Sigur e delicios.
Îmi place aici.
Osaka a găzduit în 1990 o expoziție horticolă.
Guvernatorul a profitat de ocazie ca să facă ordine în oraș.
- La fel a fost cu favelele. - Cu ce?
Înaintea Olimpiadei de la Rio, poliția militară a evacuat mahalalele.
Taci, începătoareo! Continuați.
O singură măsură poate schimba un oraș.
De-atunci s-a zis cu sexul în băile publice.
Tot mai puțini zilieri vin în Shinsekai.
S-a zis cu distracția.
Salut!
Mergeți la baia publică?
Faci tu cinste?
- Iar ați pierdut? - Da.
Scuze. Îți dau banii înapoi data viitoare.
Bine.
- Dacă miști, te înțep în boașe. - Ușurel!
Dă-mi portofelul!
„Hitoshi Zama, 19 ani.” De ce te ții după mine?
M-a trimis Yashiro.
A zis s-o caut pe soră-sa când ajung la Osaka.
- Și de ce n-ai venit direct la mine? - Asta intenționam.
Dacă mai apari, te ciopârțesc!
Aici or fi mâncat după treabă?
- Cine? - Asistenta și colectorul.
Firește.
Cum nu le-a ieșit fenta, n-au fost plătiți.
Un bun asistent își aduce aici colectorul și-i face cinste, să compenseze.
Eu așa aș face.
Câte localuri sunt aici, pe Janjan Yokocho?
Vreo 30 cu tot cu baruri.
Trei minute la fiecare. Terminăm în 90 de minute.
Ascultă la mine, începătoareo!
În orașul ăsta nu-și toarnă nimeni clienții.
Nu s-a întâmplat niciodată.
Doar asta a rămas la fel. E temelia cartierului Shinsekai.
De când știți localul ăsta?
Mă aducea mereu tata când eram mic.
El juca shogi,
iar eu mă urcam în Tsūtenkaku sau mâncam tocană ca asta.
- Două porții de tocană, vă rog. - Imediat!
Ți-ai pus cam mult piper.
Chiuleați de la școală?
- Ce de piper! - O tonă de piper!
- Am pus la fel ca voi. - Eu am pus puțin. N-ai papile gustative?
Gustați și dv.
- Să trăiască luni! - Să trăiască luni!
ASOCIAȚIA AFACERIȘTILOR OSAKA ORGANIZAȚIE NONPROFIT
Bună!
Aici sunt chitanțele din deplasare.
- Cât e totalul? - În total, 303.650 yeni.
Sub zece mii se rotunjește. Lasă pașaportul.
- Poftim! - Ți-am făcut altul. Poftim!
„Hinako Goto, 40 de ani.”
Doar ăsta a mers. Folosește numele în convorbirile cu sediul.
- Secretară? - Da. Pozele?
- Când ajung femeile? - Luna viitoare.
Se mărită, capătă cetățenie, divorțează...
Înșelăciunea cu căsătoria durează mult. E prea complicat.
Îmi plac călătoriile afară.
- Când e următoarea? - Suspendăm o vreme nunțile.
- Nu, chestiile obișnuite. - Înțeleg.
Poate mâine, poate săptămâna viitoare.
- Deci azi nu primesc diurnă? - Ești obsedată de bani!
Am ajuns dimineață și m-am dus la treabă.
Nici n-am desfăcut bagajul.
Și pentru colector?
Mulțumesc mult. Am plecat.
- Unde te duci? - Azi, la cămin.
- Stai în mai multe locuri? - Normal, doar sunt fugară.
Stai liniștită. Ești în siguranță cât sunt eu pe-aici.
Toarnă-mi o vodcă!
N-ar trebui să ții vodca lângă flacăra deschisă, e inflamabilă.
- Ți-a mers bine anul ăsta. - Să zicem.
Înainte băteai toată țara ca o slugă,
spetindu-te pe la băi termale și aziluri de bătrâni.
Mai bine veneai aici.
- Ai fost plecată? - Da.
Două săptămâni.
Filipine, Thailanda, Malaysia...
Ești obsedată de muncă.
- Auzi? - Ce?
- Cine naiba e Zama? - O secătură.
Nu-l cunoști pe dl Takagi dacă umbli cu secături.
Nu fac asta.
E genul care moare tânăr. Stai departe de el.
- Surioară, începi să semeni cu mama. - Pe bune?
Așa încântătoare?
- Cine e aia? - Care dintre ele?
Fata de colo.
Eu sunt. Dedesubt e frate-meu, dar nu vreau să mai aud de el.
Știu cât de greu îi e lui Neri. Pari să fii o mare pacoste.
Ce?
Doamne, ce zi grea!
PATRU ZILE MAI TÂRZIU, VINERI
- Shimabukuro? - Mulțumesc.
- Terio? - Mulțumesc.
- Poftim! Și Sony. - Mulțumesc.
PIN-urile sunt pe spate.
Shimabukuro, n-ai primit avans.
Chiria e 50.000, primești 60.000.
Combo, ai avut 20.000 avans. Scădem chiria și rămân 70.000.
- Îți țin pumnii să ajungi campion. - Clar!
- Următorul grup? - Lipsește Mandala.
Gemea azi-noapte.
Mandala!
Auzi?
Mandala!
Fularul!
Ce-a zis?
Mă auziți? Sunteți la spital. Mă înțelegeți?
Tataie!
- Vă omor! - Tataie!
Aduceți scaunul cu rotile!
Tataie, sunt micuța Neri. Aici sunt.
Micuța Neri...
Câți ani ai? Scrii ca un copil.
- Mi s-a stricat tastatura. - De parcă ai avea.
Ultimul model!
- Neri, ai strâns banii? - Da.
- Treisprezece persoane, 965.000 de yeni. - Treisprezece? Care lipsește?
Mandala. A trebuit să-l duc la spital.
Ăla care fură statul și ține pacienții cu forța?
E bolnav. Are hepatită alcoolică.
Și ce? E un moș amărât. Îl putem înlocui.
Mandala ți-a fost asociat pe vremuri.
De-aia și am grijă de el, chiar dacă nu-i bun de nimic.
Nu mi-a fost asociat, ci bodyguard, un grad mai jos.
- A avut mare grijă de mine. - Încetează!
Uite banii pentru racolat. Ai trei registre.
Dă-i și lui Yashiro ceva de făcut.
CV-ul lui arată ca un cazier. Ești sigură?
„Sunrise Hill.”
Un complex imobiliar din anii '60. Două mii de case, majoritatea bătrâni.
Ar trebui să fie pe puțin o sută de husăni în registrele alea.
Îți ia cam o săptămână.
- Du-te și te schimbă. - Bine.
Jo, hai să mergem!
S-a reparat tastatura. Mulțumesc.
Tot stricată e, boule!
Doar o sută de mii pentru o săptămână de muncă? Exploatare curată!
Ar trebui să-i trag un pumn.
Precis bătrânul are mulți dușmani.
Îi trag o cărămidă-n cap într-un gang și-i fur portofelul.
Mai bine te abții. Dacă mă faci iar de râs, te reneg!
Crezi că ți-e așa ușor să mă renegi?
Ce e între tine și Takagi? Ai pus-o cu el?
Ce scârbos! Ți-am zis, a fost prieten cu tata.
Îl știu de când eram mică.
- Precis are 200 de milioane dosite. - Probabil mai mult.
Ai fost mereu bătut în cap.
Faci numai prostii. De ce te-oi fi prezentat lui Takagi?
- Avem o relație încordată. - Încordată și defectă.
Cum se zice în engleză?
„Rotten edge.” Bine?
Ce cultivată ești!
Și eu am învățat engleză în pușcărie.
Dar n-am ajuns la asta.
Înveți abia în patru-cinci ani.
Pornește odată!
- A venit cineva. - Cine?
Ultima șansă să găsim taxiul.
Eu oricum nu speram.
- Poliția Osaka. Eu sunt Yukawa. - Eu sunt Satake. Aveți o clipă?
Anchetăm o escrocherie prin telefon.
Escroci care vizează bătrâni.
Un tip a luat un taxi de lângă un service din Nishiyodogawa acum patru zile.
Luni, pe la ora 11:45.
Vrem să vorbim cu șoferul.
- Trebuie să fie Tsuji. - Serios?
A avut o cursă nașpa din Nishiyodogawa.
- Nașpa? - Nu știu sigur, dar...
Asta n-ajută.
- Tsuji e liber azi. - Nu-l puteți suna?
E la cursa de bărci. E pasionat de pariuri.
- Aveți o poză de-a lui? - Sigur.
E în tribuna trei. Cum sunt puțini acolo, nici nu vă trebuie poza.
Est, 1-3. Aici e.
Sunt 330 mp și două Mercedesuri.
Hiroshi Kurosawa, 72 de ani. A operat contracte futures în 1998.
Cine e?
- Sunt Hagawa, de la Daido Securities. - Eu sunt Yamaguchi.
N-am nicio treabă cu Daido.
Informăm investitorii despre noul sistem de economisire de după NISA.
Ați auzit de JGOTS?
- Eu știu de NISA. - NISA se suspendă din martie.
E înlocuit de JGOTS, care are o limită mai mare de depunere.
Am vrea să vă explicăm pe îndelete cum funcționează noul sistem.
Copiii mei sunt mari acum. Am trei nepoți.
- Unde sunt copiii acum? - Băiatul e la Nara.
Cum spuneam, scutirea de impozit e pe cinci ani,
dar, dacă băiatul deschide și el un cont, se prelungește cu încă cinci ani.
Vă trimitem mai târziu contractul. Vă rog să-l citiți cu atenție.
Îl semnați și îl trimiteți înapoi. Nu-i nevoie de ștampilă.
- Semnez cu numele meu? - Da, Taeko.
Cum evaluarea durează, o să primiți contractul după 30-40 de zile.
Mai repede nu se poate?
Știu că e greu să ai grijă de un bătrân, dar avem peste o mie de cereri.
Ajutorul se dă abia după ce solicitantul e acceptat la azil.
Înțeleg...
Nu mai poți avea încredere în nimeni de când cu escrocheriile prin telefon.
Au zis că sunt de la poliție. De unde era să știu?
- Clasificarea caselor? - De la A la E. Aș zice B.
Și următoarea bătrână?
Aș zice D.
Își așteaptă rândul la azil. E disperată.
Al naibii guvern incompetent!
Șapte milioane în trei conturi curente.
Economii de 15 milioane, nouă în fonduri mutuale.
- De ce ne-a spus atâtea? - E disperată.
- O să fie trasă pe sfoară. - Parcă le și aud vrăjelile.
Să trăiești pe spezele bătrânilor...
- Cine? Politicienii? - Takagi.
Păcălești pe cine poți.
Asta mi-a zis Takagi când m-am întors la Osaka.
- De când nu mai auzi cu urechea stângă? - De trei ani.
- Ce s-a întâmplat la Tokyo? - Nu discut despre asta.
Eram așa săraci la Wakayama...
Plângeam fiindcă pofteam la ciocolată caldă.
Mi-ai pus zahăr într-o cană cu apă caldă.
Ai zis să amestec până se topește ultimul grăunte.
Mi-ai zis că e delicios.
- Aveam zahăr din belșug. - Unde vrei să ajungi?
Să-l batem în birou și să-i furăm carnetul de bancă.
- Calmează-te, boule! - Vorbește mai încet.
- O să trimită gorilele după noi. - Ne pierdem urma.
Takagi nu e un escroc de rând.
Și eu sunt psihopat.
Pe bune! Vorbesc serios!
Nu glumesc. Chiar sunt!
- Cum să nu! - Nu mă crezi?
Crede-mă, chiar sunt.
- Bun, mai avem două. - Ce repede am terminat.
Uitați-l pe Tsuji!
Domnul Tsuji? Poliția Osaka. Scuze de deranj.
Ați avut o „cursă nașpa” din Nishiyodogawa. El a fost?
Da, el a fost.
De ce a fost nașpa cursa?
Cred că a fost acum zece ani.
Mai știți spitalul ăla care profita de boschetari?
- A vuit presa. - Cu frauda din asigurările de sănătate?
Prima-doamnă era amica directorului spitalului.
A, da! Era în consiliul de administrație.
Apărea în poze cu ea.
A fost invitat la festivalul frunzelor de toamnă al premierului.
Am uitat cum îl cheamă, dar nu-i uit fața aia de jigodie.
- Și unde l-ați lăsat? - Într-o parcare de la strada Taisho.
L-am văzut plecând într-un Mercedes în timp ce-mi făceam nevoile.
- Ce culoare? - Neagră. Și era nou.
- Ați văzut și numărul? - Nu.
- Era o parcare cu abonament? - Da.
Mulțumim frumos.
Să încuiați când plecați. Eu mă duc la culcare.
Ți-e rău?
Minnesota Timberwolves au meci în seara asta.
- Cine-s ăia? - O echipă din NBA.
Sunt pasionată de Minnesota.
Minnesota Fats, Minnesota Twins și multe altele.
- Ce tot zice? - Minnesota Fats?
Visez la Minnesota.
Somn ușor!
Surioară?
E periculos să fii colector?
Da. Ultima dată mișunau polițiștii în jurul țintei.
- Câți bani? - Cinci milioane două sute.
Și partea ta cât e?
Cinci procente, cum ne-am înțeles.
Deci 260.000.
Takagi îmi dă 300.000, 40.000 pentru colector.
Deci faci 260.000 într-o oră. Marfă!
Dacă e prins colectorul, ne prind pe toți.
Riscul e mare.
Cu racolarea n-ajungi la pușcărie.
Și-ți iei partea și de-acolo. Simplu.
De ce nu faci tu de toate?
Nu vreau să ajung escroc în toată regula.
Mai muncesc un an, pun bani deoparte și apoi plec la Tropice.
Mă bălăcesc în mare. E tot ce-mi doresc.
La Okinawa?
- Polinezia! - „Polinezia.”
Vizitez toate cele 118 insule. Mă bălăcesc pe toate plajele.
Ce-i așa grozav la bălăceală?
Mă bălăcesc și o iau de la capăt.
Măi să fie!
Am venit direct.
Ți-am zis că te ciopârțesc dacă mai apari.
Ce? Mi-ai zis să vin direct la tine!
Trebuia să-i fi spus!
Stați așa!
Frații Zama stau la Tokyo. Îi duc la jocuri de noroc aici.
Lasă-i în pace.
- Toți așteaptă mașina? - Foarte posibil.
- Doar aici oprește? - Și la sala de jocuri din apropiere.
Cine ține sala?
Oaia Albă. Ține de clanul Shirate.
Câți oameni?
- Câți oameni? - Vreo zece.
- Nu hrănești zece din jocuri de noroc. - Banii vin din droguri.
Se droghează la toaletă.
- Te duci să faci pipi? - Caca.
- Nu i-ai zis? - Glumești? Nici vorbă!
- Dacă trebuie să acționăm azi? - Azi e doar o întâlnire.
Suntem gata.
Sunt două mașini. Urcați în aia din stânga, vă rog.
- Ce? - Hai să mergem!
- Cât mergem? - Nu știu. Departe.
E pensiune sau cabană?
Nu e pensiune. Data trecută a fost o cabană lângă un teren de golf.
- Cât ia casa? - Un procent din câștigul jucătorului.
Nu dai avans.
- Merg la jocuri cu soră-mea. Ce tare! - Eu te păzesc, nu uita.
- Cât ai la tine? - Nimic pentru tine.
N-am nevoie. O să câștig azi.
- Ce-i aici? Se fac filme de epocă? - E un decor exterior, abandonat acum.
S-a făcut aici un film cu samurai acum câțiva ani.
Sala e în spate.
- Zarurile sunt pregătite! - Luați loc, vă rog.
Pe-aici!
Se poate vorbi la telefon doar în curte sau în camera asta.
- Ce amintiri îmi stârnește! - Cum așa?
Noi oaspeți.
E aglomerat.
Zarurile-s pregătite!
Pariați!
Repede, vă rog.
- Pariați! - Puneți pariul în fața dv.
Haideți.
Pariați!
Puneți pariul în fața dv., vă rog.
Scuze.
O clipă, vă rog.
Gata aici!
Și aici!
Să vedem!
- 4-1 pentru 5. - 5!
A ieșit 5. Are cineva 5?
Am primit informațiile.
Creveți picanți? Nu știam că vă place mâncarea picantă.
Taximetristul ne-a ajutat. Mercedesul e al lui Seiji Takagi.
E fostul director al acelor spitalelor.
- Ai dosarul acolo. - Mulțumesc.
Începem!
4-2 pentru șase.
- Șase? - Da.
Ce-am zis eu?
Stai pe bară mâna asta. Poate scapi de ghinion.
- Jucați prima dată? - Ce?
N-aud cu urechea stângă.
- Jucați prima dată? - E totul nou pentru mine.
Ea ține sala asta?
Dra Hayashita e agenta de pariuri.
Citește la tripou?
Hegel, Fenomenologia spiritului.
Spunea că ceea ce pare o crimă ar putea fi în sine o faptă bună.
Când e internat un om fără adăpost,
statul plătește toate costurile, asigurându-i protecția în urgențe.
Escrocul exploata sistemul, insistând cu investigațiile
pentru a ține pacienții în spital.
Mulți au murit.
Spitalul a fost închis, dar Takagi a scăpat.
Managerul spitalului a luat vina asupra sa și s-a sinucis.
Sau poate a fost ucis.
Takagi are legături cu Yakuza și cu politicieni.
Un escroc patentat.
A înființat un ONG în martie 2008.
A exploatat sistemul. Îl iau la puricat pe Takagi.
Nu poți.
Fosta primă-doamnă e în consiliul de administrație al ONG-ului lui.
- Dar... - Lasă-l în pace!
E un ordin de la șefu'?
Dacă-i arestăm pe colectori și apelanți, poate ne conduc la el.
Ar merge?
Bravo, începătoareo!
Șeful o să aprobe, câtă vreme nu-l atacăm direct pe Takagi.
Vă mut la altă echipă. Sunteți transferați la Tigri.
Mă transferați și pe mine?
O vreți?
- Nu mă întrebați asta. Vedeți bine? - Foarte bine.
Ne dă multă bătaie de cap.
Vă urez baftă la toți trei.
Și e calamar picant!
A ieșit 1!
Ura!
Mulțumesc.
Mi-e imposibil să pierd azi. Dacă o țin așa, obțin tot ce mi-am dorit.
- Nu-i corect. - Calmează-te.
- Alo? Mă auzi? - Ce e, profesore?
Mandala a fugit din spital și face urât pe-aici.
E zăpăcit, caută o femeie.
Unde-i Naomi? Unde ați ascuns-o?
Trebuie să mă întorc degrabă. E o urgență.
Domnișoara vrea să plece.
Pleacă după ce achită toro.
Te putem duce, dar trebuie să garantezi că Jo achită toro.
- Ce-i ăla? - Suma împrumutată.
Nu se poate!
Fantastic!
Nu-i corect.
Sigur.
Uite-o!
Profesore! Combo!
Boxerul s-a dus cu unii să caute în Shinchi.
De ce în Shinchi?
Cică Mandala o caută pe Naomi, care a fost vândută acolo acum zece ani.
- Mai e acolo? - Nu.
Ajută-l pe Mandala.
La naiba, am pierdut! Cum să iasă la fel de trei ori la rând?
4-2 pentru șase.
A ieșit șase.
Are cineva șase?
Jo, oprește-te. S-a zis cu norocul tău.
- Pierzi întruna. - Du-te dracu'! O să-mi revin.
O să mi se întoarcă norocul.
- Mai dați-mi un credit. - V-ați împrumutat prea mult.
- Vă rog, dați-mi banii. - Nu pot.
- Nu mai pot să vă dau. - O să achit datoria.
Domnule Yashiro!
Veniți cu mine.
- Trimite-l sus pe Takuya când vine. - Bine.
Nici nu știu cu ce să încep. Cine a mai auzit de așa ceva?
Un ucigaș plătit să împrumute bani de la clientul lui, agent de pariuri?
Ai împrumutat 2,5 milioane.
Primești trei milioane pentru lovitura asta.
- Tu știai asta, Zama? - Mi-a zis Yashiro.
Deci mai avem să-ți dăm 500.000.
Nu!
Era un milion de căciulă, nu trei în total.
Așa e. Dacă reușiți, vă dau un milion de căciulă.
- Și eu? - Ți-l scădem din datorie.
Dacă dați lovitura, mai ai de plătit 1,5 milioane. Dacă nu, 2,5 milioane.
Dobânda e de 10% la fiecare zece zile. Dacă n-o achiți...
„Apropo, a picat prost, dar trebuie să acționați astă-seară.”
- Bine, Chieko Naniwa? - Cine? Și ce-i cu asta?
- Du-i înapoi după ce le explici. - Am înțeles.
- Și armele? - Vi le dă Takuya acolo.
- Întâi trebuie verificate. - Nu-i problema mea.
- I-am zis lui Yashiro... - Nu-i problema mea!
- „Dați înapoi?” - Termină cu asta!
Toate bune, nu?
E prima voastră treabă în Kansai. Dacă vreți să lucrați aici, nu dați greș.
Yashiro e de-al locului, nu-mi fac griji cu el.
În plus, îl girează sora lui.
Nu! Soră-mea n-are treabă cu asta.
Prostii! Creditul e pe numele amândurora.
SÂMBĂTĂ, ORA 00:01
Ăsta e planul clădirii. Ușa din spate e descuiată.
Nu știu kanji.
El e ținta. Acum joacă mahjong.
Deci sunt patru tipi.
Ceilalți trei sunt niște fraieri. Trageți un foc și fug.
Dacă vă pun probleme, împușcați-i. Nu contează.
Cine-i tipul? Ce aveți cu el?
Noi suntem o combinație de firmă de asasini și agenție de publicitate.
Externalizăm contractele primite.
Ce-a făcut tipul ăsta? Spune-ne!
Ar fi o motivație pentru noi.
Ținta e judecător.
Un ucigaș a fost condamnat la moarte.
Judecătorul i-a redus pedeapsa la detenție pe viață.
Pentru că ucisese doar o fată de 19 ani.
A fost o crimă odioasă, fata n-a murit prea ușor.
- Pe bune? - Da.
Judecătorul a revocat multe condamnări la moarte.
Mulți îl vor mort.
Știți unde ne-am adunat?
- Podul de mai devreme. - Da, podul.
- Ce-i aici? - O baie publică pentru femei.
Stați puțin!
De ce? Precis are o mână bună.
Pe-aici.
Ești ceva...
- Bună mână! - Mută odată!
Ce?
Nu pot să mă amuz și eu?
- Richi! - Pon!
Nu se poate! Pe bune?
Mulțumesc!
Vezi dacă te ajută.
Nu.
Ron. 1.300!
Ce naiba? Ce jigodie! Am o mână de rahat. Uite!
Eram la un pas să câștig partida! Du-te dracului!
Idioții naibii!
Ce naiba?
Stai!
Stai dracului pe loc!
Nu mă obliga să trag.
De ce nu fugi?
Eram la un pas de un câștig baban.
- Păcat. - Știu! Sunt turbat.
„Păcat...”
- Păcat? Bine spus. - Tu ai spus asta.
Da? Pe bune?
Îți tremură mâna.
Nu vreau să te împușc.
Nici eu nu vreau să mă împuști.
Pot să plec? Mai bine plec.
Scăpăm amândoi cu viață.
Bine.
Domnule judecător?
Tu l-ai înjunghiat pe ăla.
S-a înțeles?
- Voiam să se mute la mine. - Da, erai îndrăgostit.
Doar la asta mă gândeam cât am stat în spital.
Te simți singur?
În spital mă simțeam ca bărbatul singur din piesa „Solitaire”.
A trupei The Carpenters?
- Vreți să jucăm solitaire? - Da, sigur.
- Șefu'? - Mandala a luat-o razna?
S-a liniștit, acum e-n regulă.
E pe dracu'! Vino să-mi zici ce s-a întâmplat.
Dacă o ține așa, o să-ți fie desființată echipa.
Ai scăpat.
Toru a dat-o în bară.
Ai grijă ce spui.
Calci în străchini, mori, pici vinovat. Asta-i tot.
Probabil.
- Nu arunca arma. - De ce?
Mă gândeam că am putea da o altă lovitură.
- Ce anume? - O spargere.
Acum? De-aici?
Luăm 40-50 de milioane.
Dacă mă tragi pe sfoară, te omor.
Câte gloanțe ai?
Până acum șapte ani, avea procură să mă reprezinte la bancă.
Mandala?
Da. E un om cinstit.
N-a furat un sfanț.
Ar lucra aici dacă n-ar fi așa distrus.
O ia razna doar din când în când, în rest își face treaba.
Atunci păstrează-l.
Problema e fostul tău iubit.
Ce?
- Ce-a făcut Goya? - A aflat de locul ăsta.
Nu trebuie să fugi. Doar ne filează.
Cum sunt implicați barosanii, nu poate face nimic.
Gâsculița s-a făcut mare și s-a întors acasă.
Te protejez eu.
Încă ceva, dar rămâne între noi.
O să te pregătesc să-mi iei locul.
Mai adu o sticlă de vodcă.
Bine.
Repede ai venit.
Pot să te întreb ceva?
Nu știi ce faci.
Mă ameninți cu arma?
Crezi că nu pățești nimic?
Ne amenință.
Ține-ți dracului gura!
- Soră-ta s-ar înfuria dacă te-ar vedea. - Deschide seiful!
Știi cine-mi ține spatele? Zi!
Un cuvânt să le spun și vă omoară. Praf vă fac!
Nu mai transpira și trage odată!
- Trage! - Taci dracului!
Mișcă-te!
Pardon, nu-i ăsta.
Jo, i-ai frânge inima surorii tale dacă te-ar vedea.
- Taci și deschide! - S-ar înfuria.
Deschide dracu' odată!
Ce dracu' v-a apucat?
Nu trage! E soră-mea!
- Vorbește! - Scârbă!
Nu trage!
Oprește-te! Nu!
Jigodie!
- Nu! - Neri, înjunghie-l tu!
Vrea să mă omoare, surioară! Ajută-mă!
Yashiro!
- Te omor! - Dă-te de pe mine!
Surioară, ajută-mă! Dă-te la o parte!
Oprește-te! Surioară, mă omoară.
Iartă-mă!
Ce naiba faci? Îți omori tatăl!
Vă rog, chemați o ambulanță. Vă dau și partea mea.
- Ajută-mă, Yashiro! Te rog. - Taci dracului odată!
Era tatăl tău?
- Nasol. - Nici vorbă!
M-am răzbunat.
Habar n-ai ce spui.
Am înțeles.
De unde ai luat pistolul?
De la tipa aia de la tripou.
M-a angajat să omor pe cineva, dar am dat greș.
Fratele lui Zama a fost ucis.
Ce noapte dementă!
Să scăpăm întâi de cadavru. Numeri banii pe urmă.
Nu ești curioasă să afli câți bani are în conturi?
Fără cadavru, Takagi nu e mort.
N-o să observe nimeni o vreme.
Și gorilele?
Găsim noi o soluție.
- Știe cineva că Hitoshi a fost aici? - Nu.
Scoatem banii din bancă și fugim.
- De fapt... - Ce?
Am rămas dator.
Dar câștigai.
Am pierdut după ce ai plecat.
- Și e vina mea? - Au zis că tu ești girantul.
- Cât? - Două milioane jumate.
Te angajează ca asasin și împrumuți bani de la ei? Pe bune?
Au zis că e o premieră.
Scuze.
- Nici nu te gândi! - E ditamai animalul.
Te rog, las-o baltă. Te rog.
Pe bune, nu pot.
- E o namilă. - Îl car singur, doar să mă lași.
N-are rost să-l ciopârțim. Fiecare bucată tot grea ar fi.
Îl car eu singur.
De ce te-oi fi ajutat?
Mă iubești.
Trebuie să-i învelim.
- În prelate? - Da. Adu-le din magazie.
- Am înțeles. - Ce-i așa amuzant?
M-ai trimis după prelată și când l-am omorât pe taică-meu.
E ca în vremurile bune. Suntem o echipă tare.
Mama te-a urât din tot sufletul.
E al naibii de greu.
Te-ai lăsat de fumat?
În pușcărie. A doua oară.
- Tu? - La Tokyo.
Nu ne pricepeam când l-am îngropat pe tata.
- Ne-a luat de două ori mai mult. - Și nici n-aveam mașină.
Eu aveam 13 ani, tu 15.
Dealul din spatele casei era abrupt. Oare cum l-om fi urcat?
Și el era o jigodie. Duhnea a băutură. Mereu mă bătea măr.
Aveai 14 ani când te-a violat?
A ținut-o așa un an de zile.
Eu te-am salvat. Să nu uiți!
Floare la ureche! Fabrica a ars în noaptea când l-am ucis.
Am încasat polița de asigurare.
Mirosul dulce de zahăr ars... Ce plăcere a fost!
E un motel pe autostradă.
- Un motel? - Facem duș și ne schimbăm.
Să merg cu tine la motel?
O să stârnim bănuielile într-un Mercedes.
Mamă, cum arată!
Ce-o fi asta?
Ce?
Ia uite, se învârtește patul!
Ce tare! Un pat rotitor!
Dar se mișcă prea încet.
- Ia uite, Neri! - Ce să văd?
Auzi?
Ce-ți ia atât?
Intră odată!
- Vin! - N-avem toată ziua la dispoziție.
Știu.
Nu se uită nimeni la paloșul tău.
Eu am dat foc fabricii de zahăr.
- Și de ce nu mi-ai zis? - Fiindcă ești gură-spartă.
N-am spus nimănui de tata. N-o să spun nici acum.
N-avem noroc în viață. Trebuie să fim ca buruienile.
- Ca buruienile? - Să rezistăm și călcați în picioare.
Nu putem risca.
Scoatem banii lui Takagi și-i împărțim jumi-juma.
Apoi o ia fiecare pe drumul lui.
Nu spune asta! Suntem o echipă. Destinele noastre sunt legate.
Hai să ne facem o firmă!
Ești un psihopat și ai aceeași minte ca la 13 ani.
Omori un om, apoi țopăi ca un copil răzgâiat.
Nu țopăi.
Încasăm banii și ne despărțim.
Dacă vii după mine, mă duc la poliție și mă predau. Pricepi?
Cu tine vorbesc, la dracu'!
Am înțeles.
Dormim două ore și apoi plecăm.
Dacă mă gândesc bine, nu suntem frați buni.
Unii sunt și tot și-o trag.
Ce tot spui?
Mădularul e sursa tuturor relelor, indiferent al cui e.
E mai ușor de tăiat când e sculat.
Doamne!
Auzi?
Ce?
Linge-l bine.
Mă găsește oriunde m-aș duce.
Dacă o țin așa, o să mor.
Deci te-ai întors acasă după 16 ani.
Fac orice.
Nu mă alungați.
Tot ce ai e în punga aia?
Spune!
Iertare. N-aud cu urechea stângă.
De la o boală?
Nu.
M-a bătut și mi-a spart timpanul.
Ai bani?
Am 550 de yeni.
Azi e ziua ta.
Am și uitat.
Cartea de tarot din 20 august e Judecata. Un înger sunând din trâmbiță.
„Nu te lăsa dus de val. Fii echilibrat.”
Asta te îndeamnă îngerul.
E o zi minunată în care să te naști. Al cui e meritul?
Al meu.
Nu ți-am uitat ziua de naștere nici după ce-ai plecat.
Imaginează-ți că pantoful meu e un tort. Linge-l bine.
Ce s-a auzit?
Cum stăm?
Mercedesul?
Îl evaluează, ne spun abia mâine.
- Mai are rate la el? - Nu. L-o fi luat cu banii jos.
Vindem ceasurile astea?
Sunt gravate cu numele lui. Doar pe piața neagră.
Bine.
Uite! Avea conturi la patru bănci.
Sankyo, Daido, Kyowa Fuji și Izumi. În total, 82 de milioane.
Avem cardurile, dar nu știm PIN-ul.
- Precis l-a notat undeva. - Dar nu știm unde.
Patru cifre? Poate le-o fi ținut minte.
Ar trebui să fie un număr special.
Avem carnetele de bancă și ștampila lui.
Da, dar s-ar putea să ne ceară PIN-ul dacă intră la bănuieli.
Aici sunt șase ștampile. Care o fi pentru bănci?
Sunt două de fildeș cu numele lui întreg, deci sunt oficiale.
- Și aia maro? - Din corn de taur?
Da, aia e pentru bănci.
Crezi că unul ca el și-ar ține ștampila pentru bancă cu celelalte?
A ascuns-o undeva.
Ce mai e?
Trei carduri de credit.
Un plic cu extrase de cont de la patru bănci de investiții.
Nu are carduri la alea.
Alte patru bănci?
Cât are în acțiuni?
Ținea mare parte din bani în acțiuni.
În total, 250 de milioane.
Deci 300 de milioane în total!
Dar cum se vând acțiunile?
Le poți vinde prin telefon.
Spui numărul de cont, numele și adresa.
Banii intră în contul cu care ești înregistrat.
- Poți să-i iei de la ghișeu? - Nu.
- Doar prin transfer bancar. - De unde știi?
Am făcut așa ceva la Tokyo. Eram secretară.
Cum aflăm contul cu care e înregistrat?
Știu eu!
Caută transferuri de la bănci de investiții.
Uite-l!
A înregistrat doar contul de la banca Sankyo.
Sunt ordine de la cele patru bănci.
Verificat.
- Un contabil pe cinste. - De ce era încuiat dulapul ăsta?
- Ne împărțim și căutăm. - Ce căutăm?
- Poftim? - Ce?
Unde ți-e capul?
Codul PIN, ștampila folosită la bănci
și așa mai departe!
Verificat!
Aveți o clipă?
- Aveți programare? - Poliția Osaka.
O căutăm pe Yuri Sakita.
Spală pe cap o clientă.
- Mai durează mult? - Vreo zece minute.
Îl căutăm pe Eiji Konuma.
A păcălit pe cineva?
Am arestat ieri un colector și un pândar.
Ne-au spus că el i-a recrutat. Au fost într-o bandă de motocicliști.
I-am întrebat pe vecini,
dar nimeni din blocul dv. nu l-a văzut de multă vreme.
Când a plecat?
Acum șase luni.
Am o rudă copist și m-a ajutat să-l conving să plece.
- V-a mai contactat? - M-a tot sunat în ultima vreme.
- Aveți numărul lui? - Îl șterg mereu.
Cunoașteți vreun prieten de-al lui?
Mi-a prezentat odată un tip la un club la care-i plăcea să meargă.
Avea piercinguri în urechi și în nas. Cred că avea și un tatuaj.
Nu-mi amintesc cum îl chema.
- Konuma are vreun tatuaj? - Pe umărul stâng.
Un dragon roșu înaripat.
DUMINICĂ
Înapoi la treabă!
Verificat!
Uite-o! O ștampilă de fildeș.
E sigur o ștampilă pentru bancă.
- Ne mai trebuie doar PIN-ul. - Și dacă nu-l găsim?
Punem pe cineva să se dea drept Takagi și cerem schimbarea PIN-ului.
Ar dura prea mult.
Auzi și tu?
Răspunzi?
Sunt eu, Hiraoka.
Bună!
Cine e la telefon?
Sunt Goto.
Am auzit de tine.
N-a răspuns la numărul obișnuit și nici pe fix, de-aia am sunat la ăsta.
Pot vorbi cu dl Takagi?
UN APELANT?
Nu-i aici. Pot să te întreb de unde-l cunoști?
Lucrăm împreună.
- Legat de contabilitate? - Legat de multe.
De fapt...
Dl Takagi și-a aruncat mobilul. A zis că e prea riscant.
S-a întâmplat ceva? E vreo problemă?
Au fost aici zilele trecute unii de la Tokyo.
S-au certat.
Ieri, dl Takagi a zis că se dă la fund o vreme.
Se dă la fund? Unde?
Cred că la un hotel cu ape termale. A făcut rezervare prin telefon.
- A plecat cu mașina? - Da, cu Mercedesul.
Ce naiba? Avem o treabă pe rol.
Pot să vă ajut cu un colector.
O să vorbesc întâi cu băieții de-aici.
Bine. Dacă sună dl Takagi,
îi transmit că l-ați sunat, dle Hiraoka.
Da, vă rog. Mulțumesc, dră Goto.
Te-ai descurcat.
Escrocii sunt niște monștri.
Nu sunt ușor de păcălit.
Cu ce începem? Cu banii sau cu monștrii?
N-avem prea mult timp.
Apoi vine dimineața despărțirii.
O să-mi lipsești.
Adio... rotten edge.
- Actul de proprietate al căminului. - Dă-mi-l!
Pentru ce?
Un cadou pentru băieții de acolo.
- Dă-le niște bani. - Nu, o să-i cheltuiască.
Mai bine îi dau profesorului actul de proprietate.
- Mandala! - Ce-i cu el?
El îi făcea odată lui Takagi tranzacțiile bancare.
- Trebuie să plec. - Ce? Dacă sună telefonul?
Să nu răspunzi!
Verificat!
Unde-i Mandala?
Meditează la solitaire. Nu-l deranja.
Și unde e?
Jos. Mergi până în capăt și faci dreapta.
Până în capăt și fac dreapta. Mersi.
- Te distrezi cu solitaire? - E singurul joc din oraș.
Te-ai lăsat de băut?
Am mintea mai limpede când nu beau. Ce descoperire!
- Pot să te întreb ceva de trecut? - De când?
- De acum șapte ani. - Când eram în Yakuza.
Aveai procură de la dl Takagi să-i faci tranzacțiile bancare.
De ce-i spui „domnul Takagi”? E tatăl tău.
Așa mi-a zis el să-i spun.
Nu înțeleg.
Când eram mică îmi făceai toate poftele.
Micuța Neri era drăgălașă.
Micuța Neri își dorea să-și ucidă tatăl.
Ne-a vândut pe mama și pe mine patronului unei fabrici de zahăr din Wakayama.
Când ăla a murit, am încasat asigurarea și am scăpat de sărăcie.
- Apoi mama... - A fost escrocată, nu?
„Stoarce-i de toți banii, prin orice mijloace.”
Era deviza lui taică-meu.
Am încercat să-l opresc.
Mama s-a spânzurat din cauza lui Takagi.
- De ce te-ai întors? - E un nemernic la Tokyo.
M-a bătut măr.
Măcar am scăpat doar cu o ureche surdă.
Ce lepră!
Mă găsește oriunde m-aș duce. Polițiștii nu-s buni de nimic.
M-am folosit de Takagi să mă apere, deși îl uram.
E foarte frig aici.
Mergem la mine?
Bun.
Am făcut multe rele și îmi merit moartea.
Dar vreau să ajut pe cineva înainte să mor.
Dacă vrei, îl omor pe nemernicul de la Tokyo.
Dacă vrei, îl omor și pe Takagi.
Sunt încă în putere.
Pun pariu că i-ai dovedi.
N-ai pierde pariul.
L-am ucis pe Takagi.
Serios?
Îi fur banii și plec din țară.
Dar am o problemă.
Nu-i știu codul PIN.
N-ai avut procură de la el?
La asta voiai să ajungi?
Da, la asta.
Anul trecut încă îl știam!
Acum am uitat tot!
Stai liniștit.
Poate că nici nu mai folosea același PIN de acum șapte ani.
Ba da. Știu sigur. Era un număr special.
L-am întrebat odată de ce a ales numărul ăla.
- Și? - Mi-a zis că e o dată memorabilă.
Ce faci cu optarul?
August!
I-am zis că, dacă ar schimba puțin ziua, ar fi 15 august, sfârșitul războiului.
Ar fi mai ușor de ținut minte.
Era 2008?
Exact! De unde știi?
E ziua mea de naștere.
- Ce e? - Mercedesul face 5,5 milioane.
Zi-le că vrem bani gheață.
Ne trebuie procura, ștampila lui și dovada înregistrării ștampilei.
Trebuie să rezolvăm azi.
E duminică. N-am de unde să iau dovada și nici dealerul n-are atâția bani.
Putem obține dovada.
Sunt ghișee deschise în Osaka. E unul în gara Namba.
Mă ocup eu de acte când mă întorc.
Orice dealer poate face rost duminica de cinci-șase milioane.
- Și codul PIN? - L-am aflat.
A sunat mobilul lui Takagi.
- Ăla pe care a sunat Hiraoka? - Și ăla roșu.
Și sunt în față unii din Yakuza.
Oaia albă?
Nu, nu i-am mai văzut pe ăștia.
Atunci o să intru prin spate.
Cât a trecut de când l-ai ucis pe Takagi?
Cam 32 de ore.
Era și timpul să apară gorilele.
Așa repede?
Pe vremuri, când un barosan nu dădea semne de viață 24 de ore, era o urgență.
- Takagi a fost om cu greutate. - Zicea că e doar manager.
Trebuie să acționezi cu cap.
Acum mă întorc la birou.
Tataie, așteaptă-mă la Bad Lands.
Îmi dai jos ceva din pod înainte să pleci?
Mi-e frică să mă urc pe scaun.
Mai ai vedenii?
- Ți-e teamă că fac vreo prostie? - Cam așa ceva.
Mă simt bine. Cred că mă mai ține așa patru-cinci zile.
- Mandala știe că l-am ucis pe Takagi. - Ce?
- Ziceai că e distrus. - Și tu ești la fel.
Îl cunosc ăia de la banca Sankyo.
Poate retrage o sumă mare fără probleme.
- Și cât îi dai? O treime? - Îi dau de la mine.
- Și pe urmă? - Pe urmă nu-i treaba ta.
Ce naiba? Îți abandonezi fratele pentru ăla?
E mai țăcănit ca mine.
M-ai auzit? E mai nebun ca mine. E foarte periculos.
Chiar dacă o mai ia razna, Mandala își ține gura.
N-a spus nimănui că Takagi e tatăl meu.
Nu vorbește nici despre ce-au făcut.
Jo! Am încredere în Mandala.
Pricepi? Săracii fac front comun.
Gândul ăsta mă alină.
- Dar în mine n-ai încredere. - Am avut când aveam 15 ani.
Ghișeul din gara Namba se deschide la 10:00.
Iei dovada ștampilei și vinzi mașina.
Trebuie ștampilată procura.
După ce vinzi mașina, îți plătești datoria.
Bine.
Ne vedem la Bad Lands.
- Alo? - Unde ești?
- Mă cac și moțăi. - Se simte mirosul.
După atâtea nopți albe...
- A sunat Yuri Sakita. - Cine era asta?
- Luați loc. - Mulțumim că ați venit.
- Ce-a zis Konuma? - Să comandăm întâi.
Pleacă de la Osaka, s-o ia de la capăt.
Vrea să ne vedem să-și ceară scuze. Asta-i tot ce-a zis.
- Cu ce vă servesc? - Cafea pentru toți.
Le puteți lua de la bar.
- V-a spus unde e? - Nu, și nici nu vreau să știu.
- Repet comanda. - Taci!
Asta e tot.
- Mi s-a afișat numărul ăsta. - Mulțumim mult.
Avem o rugăminte. Sunați-l și întrebați-l unde e.
Ne pare rău, știu că nu vreți.
Dar, dacă ne scapă Konuma, escrocii o să-și continue înșelăciunile.
Trebuie arestați toți.
- Dacă-i cer adresa, intră la bănuieli. - Așa e.
Nu-i cereți adresa.
Îl întrebați în ce zonă din Osaka e, cam în ce loc.
Întrebați-l cât mai degajat.
Dacă-l arestăm, n-o să-i spunem că ne-ați ajutat.
- Alo? - Eu sunt.
- Yuri? - Da.
Sunt liberă azi. Tu?
- Unde ești? - Într-o clădire din Nakasakicho.
Am o cunoștință care stă acolo.
- E un bloc? - O clădire în care a fost o bancă.
O clipă!
E vocea lui Neri.
Ghișeul din gara Namba se deschide la 10:00.
Iei dovada ștampilei și vinzi mașina.
Ne vedem la Bad Lands.
Se pare că Takagi e mort. Bad Lands e o sală de biliard.
Ții legătura cu omul din poliție?
Vorbim mereu.
Poliția nu știe că Takagi nu mai e.
- Retrage echipa de la filaj. - Am înțeles.
Neri n-o să fugă până nu află poliția.
- S-o salte unii? - Au dat greș de două ori în trei ani.
Mă ocup eu.
- E prea riscant. - Credeam că fac ce poftesc.
Când trăia tatăl dv. Acum reprezentați o firmă de 50 de miliarde.
- Itoi, vino încoace! - Da, domnule.
- Uită-te! - Da, domnule.
Neri e ca o porumbiță.
Are un zâmbet ca al Mona Lisei.
Țin la tine. Chiar te iubesc.
Vreau să mă dăruiesc ție cu totul.
Neri!
Vreau să închiriez sala până marți dimineață.
Bine.
- Ajunge un milion? - E prea mult. Două zile, 300.000.
Vreau să-ți dau un milion.
Dacă insiști...
Mandala și Jo trebuie să apară. Dă-le ceva de mâncare.
- Mandala e deja aici. - E cuminte?
Da, meditează. E un dulău credincios.
Nu-i așa, cățeluș?
Mă ignoră.
- Lasă-le acolo. - Da, doamnă.
- Pornește mașina. - Da, doamnă.
Aș vrea să fie și Neri ca tine.
Insultele tale îmi hrănesc sufletul.
- După prezentare plec la Osaka. - Anunț bodyguarzii.
- Mergi doar tu. - Și dacă Neri refuză?
O sclavă are două variante.
Se întoarce la stăpân sau e distrusă.
- Scuze că am dat-o în bară. - Lasă, n-a ieșit așa rău.
Nu, Takuya?
Tipul s-a speriat. E în spital.
- Achiți datoria? - M-a ajutat soră-mea.
Ai o soră de treabă.
Îmi dați chitanță?
La revedere.
- Ceva nu e în regulă. - Clar!
Ăștia sunt la mâna lui Takagi. Umblă vorba că a fugit din oraș.
Mă iau după Yashiro.
- Vă ajut cu ceva? - Tu cine ești?
O să repet!
- Tu cine ești? - Goto. Aici lucrez.
Asistenta?
- Dumneavoastră? - Eu sunt Arai.
Mi se spune Mama.
Eitetsu Tokuyama, clanul Isei. Fără carte de vizită.
Ai auzit, scârbă?
Ia zi!
N-aud bine cu urechea stângă.
- Eitetsu Tokuyama, clanul Isei. - Fără carte de vizită!
Doamnă Arai, dv. sunteți barosanul, iar ei, gorilele?
Eu, barosanul?
Eu mă ocup cu dotarea. Nu ți-a zis nimeni?
Eu nu-i știu nici pe apelanți.
- Domnul Takagi e plecat? - S-a dat la fund.
- Nu trebuie să te sfiești cu mine. - Nici dv.
Ai tupeu.
Îți iau gâtul!
Toku? Tu ești?
Sluga lui Mandala?
Plângăciosul? Ai ajuns departe.
Cine ești? Nu ești Goto, asistenta?
Sunt fata lui Takagi, micuța Neri.
Fir-ar! Se complică treaba.
Toku, o cunoști?
- Bună! A venit Mandala? - E sus.
- Nu-l cunoști? - Nu. Fă-ne cunoștință.
Se simte bine azi. Salută-l și gata.
Bună ziua! Încântat de cunoștință.
Eu sunt Yashiro.
Uitați-vă! Registre, acte... A pus totul în mașină și a plecat.
De ce nu răspunde la telefon?
Nu știu. O mai avea unul de care nu știm.
A zis că sună după ce ajunge.
Și când o să se întâmple asta?
Habar n-am.
Azi n-a sunat.
Poate sună mâine. Asta-i tot ce știu.
Ai grijă cum vorbești, scârbă!
La naiba!
Idiotule! E fata șefului.
Dacă află că i-am făcut ceva?
Degetul meu...
- Tamaki, fă ceva. - Îl duc la spital.
Vai de mine!
Mă doare rău.
- Ce facem, Mama? - Deci Takagi era barosanul.
Acționar majoritar.
Eu sunt acționarul minoritar.
Asta explică multe.
Dacă mă gândesc bine...
după ce-au venit ăia doi de la Tokyo, Takagi a zis...
„Se împute treaba. Trebuie să mă ascund de poliție.”
- Asta-i vrăjeală. Nu, Toku? - O minciună gogonată.
Era să mă duci de nas, pușlama.
Domnul Takagi n-are de ce să se teamă de polițiști.
Îi are la degetul mic, datorită prietenilor lui de la Tokyo.
Povestea ta nu stă în picioare.
Tamaki? Să-mi aduci niște instrumente când te întorci de la spital.
Trecem la tortură. Două-trei ore. Aștept oricât e nevoie.
Una violentă ca ea? Îl putea ucide pe dl Takagi.
- Și-a răsfățat fata. - Așa e, Mama.
Fă ce trebuie. Recuperează tot ce-a avut el.
Sigur.
Bun.
Mă bizui pe tine.
De când sunt la menopauză, nu mai suport să văd sânge.
Din experiența mea, distanța e esențială într-o lovitură.
Distanța?
Trebuie s-o stabilești dinainte.
Ca atunci când faci poze.
Distanțarea socială e la doi metri.
Când ajungi la doi metri, tragi.
E un sfat bun.
Cam pe-acolo.
Suntem unu la unu.
Mai bine fugi cât mai apuci.
Urât mai vorbești!
- Cine te-a învățat să tai? - Takagi.
M-a bătut ca să învăț. Apoi ne-a vândut.
SOS de la Neri!
E în biroul lui Takagi. Repede!
Surioară!
Unde ești?
Sus!
Surioară!
Las-o în pace, jigodie!
Toku!
- Nu te băga, bătrâne! - Ești un om mort, smegmă!
Mai vrei unul?
- Ce dracu' faci? - Vocalize.
- Tu de ce ai voie cu arma? - E trăgător de elită.
- Pe bune? - Particip la Olimpiadă.
- Du-te odată! - Da, domnule.
- Da? - Am niște flori pentru dl Eiji Konuma.
- De la cine? - Dra Yuri Sakita.
Poliția, Secția Fraude! Uite mandatul!
Eiji Konuma? Da, un dragon roșu.
Stați puțin!
Pentru cine e mandatul? Vorbește, rahat cu ochi!
- Pentru Konuma, jigodie! - Vrăjeală!
Mandat prezentat la 14:10!
La naiba!
Stai pe loc!
- Konuma! - Mergeți la uși!
Repede!
Oprește-te, lepră!
- Stai! - Du-te sus!
Ce se petrece?
La naiba! Nu!
La naiba!
Era să mă împuști!
Era de așteptat.
Nu mișcă nimeni! Stați pe loc!
Luăm tot!
Nu mai atingeți nimic! Treceți încoace. Adunați-vă!
Vă rog, nu mă omorâți.
- Ne ajuți? - Sigur.
- Ce-am făcut? - Ai fost obraznic.
Vă ajut cu plăcere.
Îl sunăm pe șeful tău...
- Cum îl cheamă? - Tamaki.
Îl sunăm. Scrie aici ce să-i spui.
Citește!
„A sunat Takagi.”
Ascultă-mă!
Pot să scriu raportul și gata sau pot să adaug comentarii,
că suspectul își regretă faptele și e cooperant, pricepi?
Dacă se pot îndrepta, escrocii înrăiți pot căpăta pedepse reduse.
Acționarul minoritar e Arai. Se ocupă cu dotarea.
Cum o mai cheamă?
Tomoko. T-o-m-o-k-o.
Mai avem puțin! Spune tot! O să te simți mai bine, Konuma.
Contabilul e barosanul.
Prostii!
- Barosanul ține contabilitatea? Minți! - Ba nu mint!
Takagi, contabilul, e șeful.
Ce-ai zis?
Takagi, ăla cu scandalul fraudării spitalului.
El e acționarul majoritar.
Te-am prins, Takagi!
Bărbatul arestat pentru deținere de armă făcea parte din clanul Isei...
Polițiștii sunt uneori de folos.
Mulțumesc că m-ați ajutat.
Mă bucur că vă simțiți bine.
Și eu m-am lăsat de băut și mă simt mai bine.
Mulțumesc încă o dată. La revedere!
- A mers? - Ca uns!
Omul meu s-a pensionat, dar e prieten cu directorul sucursalei.
E simplu cu actele.
Mâine o să fiți bogați.
Banii de la Sankyo se împart la trei.
La ce vă trebuie atâta bănet?
Muncește tu pe gratis dacă vrei.
Sunt lucruri pe lumea asta pe care nu le poți cumpăra cu bani.
Pentru mine asta contează acum.
Nu înțeleg.
Când ți se descarcă bateria, îți sună ceasul.
Asta e. Curând o să-mi sune și mie ceasul.
Așa că-i ajut pe alții.
Vreau și eu cafea.
Uite-o acolo!
- Știam. - Îți trebuie altă baterie?
Konuma a zis că Takagi nu i-a mai sunat de sâmbătă.
Tomoko Arai are antecedente penale de vânzare de bunuri furate.
A lucrat la spital pentru Takagi.
Tamaki, arestat la gară, avea un SMS de la Arai.
Pesemne e o gorilă de-a lor.
De ce era Tamaki înarmat?
Cercetează cei de la Crimă Organizată.
- Și Tokuyama, din clanul Isei? - Îl căutăm.
Ne trebuie mandat pentru Arai și Isei.
După ce o să se afle, n-o să-i mai pese nimănui de leprele astea.
Calamar picant...
Cele trei conturi în afară de banca Sankyo sunt ale tale, Jo.
Mâine e singura șansă. Retrage câți bani poți.
Ne vedem la un hotel de cinci stele? Acum ne permitem.
Aici e cel mai sigur loc din Osaka.
Polițiștii o să fileze proprietățile lui Takagi.
Hotelurile de cinci stele sunt controlate de Goya.
Goya? Ăsta cine mai e?
Ăsta-i nemernicul ăla de la Tokyo?
Are 50 de miliarde de dolari. E un macroinvestitor de top.
I-am fost sclavă sexuală până acum trei ani.
Nu poți să te arăți câtă vreme trăiește Goya.
Mai ales acum, că Takagi e mort.
Cum o să muți banii în străinătate?
Mulți au criptomonede în Japonia. Apelez la unul.
Apoi scot banii în străinătate.
Nu știu cum merge treaba asta. N-o să încerce Goya să te oprească?
Totul în viață presupune riscuri. Ori la bal, ori la spital.
Ori la bal, ori la spital. Bine spus!
Îmi fac bagajele.
Jo Țăcănitul are aceleași gânduri smintite ca mine?
Profesore, ești treaz?
Ce e?
Actul de proprietate al căminului și procura. Folosește-le cu cap.
Takagi n-o să mai treacă pe aici. O să dispar și eu.
Uite și niște bani.
Spune-mi!
Visul meu?
Să-ți spun visul meu?
Visul tău cu magicianul.
Visul meu?
Un puzzle tridimensional.
Un kami, un dramaturg și un magician sunt vecini.
Uneori mă nasc în casa kamiului, lângă cea a magicianului.
Uneori mă nasc acolo și sunt adoptată de dramaturg.
Alteori mă nasc în casa dramaturgului și sunt adoptată de kami.
Magicianul mă salvează mereu de la ruină.
Fiul lui devine fratele meu și învățăm magie împreună.
Visul meu?
Ai visat urât?
Toată lumea asta e un vis urât.
Unde-i Jo?
O fi cu vreo tipă.
Știe ce are de făcut?
LUNI
De ce era înarmat Tamaki la gară?
Unde-i Tokuyama? Nu răspunde la telefon.
Care-i treaba cu clanul Isei?
Cum? O razie?
Kyoko, deschide!
Poliția! Unde e Arai?
Au venit polițiștii.
Tomoko Arai?
Poliția! Mandat de percheziție.
Vai de mine!
- Stai acolo. - Dați-mi telefonul!
Am transferat toți banii din acțiuni la banca Sankyo.
Sunt 250 de milioane. Retragi 200, nu?
De ce n-o suna Jo?
Probă de microfon.
Nu-i umfla părul prea mult.
De ce e pus bannerul invers?
Scuze, domnule. Dacă nu e cu fața la public...
- Bine, lasă-l așa. - Lasă-l așa, te rog.
Lasă-l așa, te rog.
Polițiștii i-au călcat pe Arai și gorile. O să afle că a fost ucis Takagi.
Neri o să ia azi avionul.
Filează aeroporturile din Kansai și așteaptă noi ordine.
- Elicopterul e pregătit? - Oricând, oriunde.
A cam sosit timpul.
A sosit timpul.
Stingeți luminile, vă rog. Urmează să înceapă repetiția.
Sunt milenial,
dar nu genul care tranzacționează acțiuni prin aplicații fără comision.
Sunt profesionist.
Am analizat rentabilitatea, siguranța și lichiditatea bitcoinilor.
Și am ajuns la o concluzie.
Lansez Embryon, o nouă criptomonedă mult superioară bitcoinului.
Voi investi 10% din activele noastre nete.
Vedeți pe ecran logoul Embryon.
- Ți-am zis că merge greu. - Scuze!
E târziu, rezolvați!
- Pardon! - Orice întârziere...
- Nu! - Stați pe loc!
Domnule Goya!
Chemați o ambulanță!
- Dle Goya... - Nu te mișca!
Dle Goya!
Unde e? Dați ocol!
Stai pe loc!
Îl vedeți?
Stai pe loc!
Agent împușcat!
Aruncă arma!
- Fir-ar să fie! - Aruncă arma!
Nu mișca!
- Oprește-te! - Aruncă arma!
Nu arunc nimic, idioților!
Aruncă arma!
- Urcă! - Ce?
- Du-o în Nishinari, te rog. - Tataie?
Mă cheamă Naomi la ea. Mi-a sunat ceasul.
Ba nu!
Jo a ținut mult la tine.
Dați-i drumul!
Tataie a pornit spre râu și apoi spre stația de taxiuri pe apă.
S-a plimbat pe chei,
unde avea multe amintiri, până i s-a descărcat bateria.
Am aflat toate astea la mult timp după aia.
Dar de Jo am aflat în aceeași zi, la radio.
A avut loc un atac armat la un hotel din Tokyo.
A fost ucis miliardarul Kento Goya.
Atacatorul a fost identificat drept Jo Yashiro, un șomer.
A murit într-un schimb de focuri cu polițiștii care păzeau hotelul.
Nu se știe dacă a fost...
Diseară plec.
Ai grijă de tine.
Uite banii de chirie.
- Mi i-a dat Jo. - Când?
A plecat la Tokyo. Nu se mai întoarce.
Mi-a dat asta.
SURIOARĂ
„Plec la Tokyo. O să-l omor pe Goya pentru tine.
Mulțumesc pentru weekendul pe cinste.”
Vreau să-mi cumperi ceva. De acord?
Voi doi mergeți acolo!
Tu vino încoace!
L-am găsit pe Tokuyama!
- E mort? - Încă respiră!
În ce hal arată!
- Operație estetică à la Yakuza? - Ia arma și așteaptă-mă.
Ce?
Stați amândoi în dreapta mea.
Ești pusă pe harță.
Ce?
A zis că ești pusă pe harță.
Au murit mulți azi din cauza mea.
O să mă ierte kami dacă mai mor doi.
Hayashita știe în ce situație ești. Vrea doar să vorbească cu tine.
Stai așa! Cumva...
Faci schimb de criptomonede la negru?
Te-ai prins! Iau comision 5%.
Dacă dai ceva în plus, poți scoate banii în Sri Lanka.
- Indonezia. - Nicio problemă.
Am 200 de milioane. Îți dau comisionul obișnuit, de 5%.
Știi că polițiștii au fost în biroul lui Takagi.
Filează tot orașul. N-ai cum să scoți banii din țară.
- Mai caut o soluție. - N-o să găsești așa ușor.
Eu pot să-ți transfer 200 de milioane în bitcoini în portofelul tău.
N-am portofel.
Ți-arăt cum îți faci unul sub un nume fictiv.
Singura soluție e să te lași pe mâna mea pentru un comision de 10%.
Sunt 50 de milioane la banca Sankyo.
În alte trei conturi sunt 80 de milioane.
- Te interesează, Hayashita? - Da.
Îți dau codul PIN după ce scot banii în Indonezia.
Ce zici de 5%?
Arată ca pagina de deschidere a unui cont bancar online.
Tastează un nume fictiv.
Codul PIN.
Putem să te ducem noi la aeroport.
Pentru un milion, tarif paușal?
Azi e luni. Mă descurc și singură.
Ești dată dracului, surioară.
Tanti Sara?
Poți să-mi aduci ce te-am rugat?
Nu vorbiți toți odată!
Ia mâna!
Ia mâna de pe mașină!
E preoteasa de luni!
Îți ținem pumnii!
Ai grijă de tine!
Aleargă mereu lunea. Biata de ea.
E 01:00, e trecut de miezul nopții.
- E deja marți. - Timpul trece altfel aici.
Subtitrarea: Aurelia Ferencz