Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
I 1997…
IMF BEDT OM REDNINGSPAKKE
…gikk landet konkurs.
Folk ble drevet ut på gata…
…og familien min flyttet langt vekk.
Sør-Korea?
Jeg drar aldri tilbake til det drittlandet.
COLOMBIAS HOVEDSTAD, BOGOTÁ
Vi skal foreta en ransaking.
Hei, sersjant Park!
Jeg er ikke på Gimpo. Jeg er på El Dorado.
Ja, det er skikkelig langt unna.
Gi meg adressen først.
Bagasjen din. Hold godt på den.
Calle? Hvordan staver man det?
La oss ransake Dem.
Tror De ikke at jeg får en drosje? Det er jo en flyplass!
Se der borte. De banker opp folk.
Nei!
Det har visst vært en ulykke.
De må være døde.
Vi blir ikke lenge her i landet. Alt er klart. Bare stol på faren din.
Vi kan se på dette stedet som en bomstasjon på veien til USA.
Colombia. Geografilæreboka mi beskrev dette stedet bare som kaffens hjemland.
Når visumet er i orden, drar vi til USA. Kook-hee, du stoler vel på faren din?
Og du vet hva vi sier i Korea: "Assarabia Colombia!"
La være!
Stikk, for faen! Du lager riper!
- Jeg vasker grundig. - Spør først!
- Du lager riper! - Spis dritt, din jævel!
De hører aldri etter. Jeg får trøbbel hvis det blir riper. Bare se på dette.
- Hva var det? - Ikke ta vesken! Han har pistol!
Gi meg den jævla vesken, for faen!
- Sparepengene! - Prøver du å få meg drept?
- Gi meg den! - Han har pistol!
Mamma, han har pistol! Bare slipp!
Nei! Vesken min!
Kook-hee!
Politi!
- Kook-hee! - Hva er det du driver med?
Kook-hee! Det er farlig!
Kook-hee!
Hei, din jævel!
Hei!
Din drittsekk!
DEN COLOMBIANSKE DRØMMEN OPPNÅDD
- Sett den opp igjen. - Ikke ta på noe.
Sersjant Park!
Hvordan kan De gjøre dette mot meg?
På min alder ble far sendt i Vietnamkrigen.
Han sa at han nesten døde utallige ganger der,
og at en underordnet som han reddet, hadde gjort det stort i Colombia.
Han sa at han garantert ville hjelpe oss.
- Imponerende. - Han ba oss stole på ham.
Kom igjen.
Sersjant Park. Vi var jo soldatbrødre sammen.
Hæ?
Jeg døde nesten på grunn av Dem. Har De glemt det? Husker De det ikke?
Jeg løp meg nesten i hjel.
- Glem det. - Nei, det var…
Seriøst, hva skal dette bety?
Du, gutt? Du, ja.
Man må ikke løpe etter ranere her. Da kan det gå galt.
Dette er ikke Korea.
SAN ANDRESITO-MARKEDET
God ettermiddag.
- Diana, står det bra til? - Ja visst. Og du?
- Ha en fin dag. - Takk.
Hei. Stå på, familie.
Koreanerne på San Andresito-markedet selger klær fra Pyeonghwa-markedet.
For å få varene i tide trengs forbindelser i Colombias korrupte tollvesen.
…ikke som i Seoul…
Park er som familie for dem. Svigerfaren hans var toller.
Hvorfor dropper De møtene?
Alle som har varer fra Korea, må stå på god fot med ham.
Han er formann i den koreanske handelsforeningen.
- Han vil ha lavere leie. - Jeg holder øye med dere.
- Sersjant. - Hei, Miguel!
Far!
Folk her blåser i hvem man var før i tiden.
- Hallo. - Ja, hallo.
Jeg trodde ikke lenger at sersjant Park sto i gjeld til far fra krigen.
Men det var ingen tvil om at han hadde gjort det stort her i Bogotá.
Så dette er…
…kona Deres?
Dette er ikke Korea. Hun er sjefen her.
Ikke røyk i butikken.
- Ok. - Ok?
Ok.
Takk, fru Park. Sjef, mener jeg.
- Han er for gammel. - Det går bra.
Nei, vent!
Nei, Lucia!
Det er han her som vil jobbe. Ok? Ikke ham.
Det er han som skal jobbe her. Du skal jobbe for meg.
Ok?
Jeg kan gjøre det. Jeg kan jobbe her.
Du, jobb.
Jobbe her, hardt.
- Jobbe… - Ja.
- Her. - Bra.
Enda en.
Ok!
Bra!
Veldig bra!
Unnskyld. Beklager.
Jeg er koreaner
Jeg er koreaner.
"Hun er penere enn Maria."
Pass på!
- Kook-hee! - Ja!
Ti prikkete til! Fort!
Ti til! Ok, jeg skal…
Ikke rør dere! Drittsekker!
Kom igjen! Unna vei!
Moren min begynte også å jobbe igjen.
Hun jobbet på en syfabrikk til hun var 19, møtte pappa der og giftet seg med ham.
Hun liker ikke å tenke på den tiden, men nå syr hun igjen.
Faren min drev en liten fabrikk, og gjelden hopet seg gradvis opp.
Men han sa at det ikke var hans skyld.
IMF BEDT OM REDNINGSPAKKE
Han sa det var Koreas feil.
"Stikk"? Hvem tror du at du er?
Han ble stadig mer bitter her, og distanserte seg fra de andre koreanerne.
De er noen svin som stakk fra Korea etter å ha laget kvalm.
Kutt ut.
- Vær forsiktig med de koreanske svina. - Slutt! For Kook-hees skyld, i hvert fall.
Stopp, din jævel!
Kjør! Unna vei!
2000 GODT NYTTÅR!
1900-tallet går mot slutten og 2000-tallet overtar.
Kook-hee!
Vil du ikke prøve?
- Det er dritbra! - Jeg kan ikke ta narkotika.
Jeg må kunne dra tilbake til Korea når som helst.
Det er ikke engang opprørernes territorium, men han vil ha en kolonne.
Væpnede vakter er dritdyrt!
Og du kommer ikke til å sjekke om det er vakter uansett.
Det svinet Soo-young har alltid en bortforklaring.
Vi må få tak i noen som kan holde øye med ham.
Er du frustrert? Bare dra dit, da vel.
Det burde vel gjøre susen.
Opprørere eller tollere, du kan håndtere dem. Hva sier du?
Hvorfor drar du meg inn i dette?
Fordi du er nevøen min.
Faen heller, da.
Jeg sier bare at du trenger noen du kan stole på, onkel!
La være!
- De respektløse svina! - Far. Kom, far.
- Gikk det bra, far? - Ja da. Den jævelen dyttet meg!
- Aner du hvem jeg er? - Slå meg.
Vær så god. Slå meg.
- Kook-hee, la være. - Slå meg.
Slå meg. Kom igjen. Slå meg hardt.
Ja, slå meg hardt.
- Emilio! - Hardt!
Hvor mye trengs?
Har du nettopp fylt 22?
Bursdag tidlig på året.
Tidlig bursdag?
Det har jeg også.
Jeg var like gammel som deg da jeg kom hit.
Etter militæret tok jeg pengene jeg sparte opp i Vietnam,
dro til Pyeonghwa-markedet og kjøpte alt av dameundertøy,
som truser og bh-er, og tok dem med til Colombia.
Hei, Cuca!
Alejandro!
- Hvordan går det, min venn? - Min venn!
Alejandro, lederen av Colombias handelsforening.
Han hadde kontakter hos byens myndigheter, og visstnok hos kartellet også.
De to er forretningspartnere og uatskillelige bestevenner.
Hvorfor prøver den jævelen å godsnakke med meg?
Og å kalle meg "Cuca" i min alder?
Hvor var vi?
- Dameundertøy… - Å ja, undertøyet.
Først solgte jeg det på gata rundt Medellín.
Men de lokale jævlene fulgte etter meg, og gliste og sang når jeg gikk forbi.
La cucaracha, la cuca… Herregud.
De fortsatte selv da jeg åpnet butikken. La cucaracha, la cucaracha…
Fytterakkern…
Vet du hva "la cucaracha" betyr?
Ja.
En kakerlakk.
Kook-hee.
- Ja? - Jeg bare merker det.
Du er annerledes.
Annerledes enn faren din og de andre koreanerne her.
Skjønner du?
Jeg sier at du er pålitelig.
En man kan stole på.
Og du har tæl også.
Hvorfor ga faren din deg et navn som høres ut som "cookie"?
Det er jo så lett å gjøre narr av.
Hva med dette? Du er Kake og jeg er Krem.
Vi blir en jækla bra kombinasjon.
Å unngå opprørere og politi for å smugle varer krever ekspertise.
UTKANTEN AV BUENAVENTURA HAVN
Og tydeligvis finnes det en veteran med den ekspertisen.
Hvem er du?
Hvem er han?
- Jeg jobber for herr Park Jang-su… - Faen heller, da.
Stoler han ikke på meg?
Har Veslepakk sendt deg? Vesle Park?
Det trengs ikke vakter. Alt er trygt nå, så jeg sendte dem tilbake.
Tror han at jeg er dum?
Skynd dere å laste på.
Containere drar over Stillehavet fra havnen i Busan og kommer til Buenaventura.
Varene kommer slik hver måned, og hvis de må fortolles, blir det ikke mye igjen.
Bare 1 % av varene fortolles.
Det er sersjant Parks regel, og den mannens oppgave.
TOLL
- Vær så god. - Ok.
For å følge sersjant Parks regler må vi også følge Colombias regler.
Følg reglene…
…så åpnes porten.
Passer!
Abrakadabra.
Lykke til!
Vi sees!
Passer!
TUHÚBU-SLETTEN
Dokumentene, takk.
Hørte De meg ikke?
Jeg ba om dokumentene.
- Men… - Ja visst.
…det finnes unntak fra reglene.
Dæven, den kødden er en ekte patriot.
Hva skjer?
Vent en time. Da kommer det en jeg kjenner.
Greit.
Det betyr at noen har dødd der.
Folk tror at det sender sjelene til himmelen.
Å nei. Nei takk.
Aner du hvor mange lik som er begravd der?
Ikke vær feig. Dette gjør deg avslappet.
- Ta den, da. - Nei. Ulovlig i Korea. Nei.
Pyse.
Det er greit.
- Hva er det som skjer? - Det er de jævla tollerne.
- Hva er det? - Vent her.
Hei!
- Hei sann! - Hva driver han med?
Skjer det noe her?
- Hallo. - Hva skyldes sirenen?
Miguel! Hører du meg?
Miguel! Hva foregår?
Hører du meg?
Dette er Kook-hee. Det kom en bil. Usikkert om de er politi eller tollere.
Faen, som vi har uflaks i dag. Kommer straks. Hold ut.
Ok.
Ut av bilen.
- Gå vekk. - Kom ut.
Lukk opp!
Lukk opp og gå ut av bilen!
Det er ikke stort der.
Ikke lukk døra. Stopp bilen.
Helvete!
Kook-hee!
- Ikke rør deg! - Slapp av.
Slapp av, du liksom!
VELKOMMEN
Faren min var inkompetent…
…og moren min var hjelpeløs.
Sersjant Park sa at han stolte på meg,
så jeg måtte få ham til å like meg.
Din gærning! Hva er det der? Få det vekk, det stinker.
De svina drepte nesten guttungen.
COLOMBIAS TOLLETAT
Don Carlos!
Med en klem fra sersjant Park ble jeg løslatt.
TOLLAGER
Ingenting går bra her…
- Kom deg på beina. Nå drar vi. - …men ingenting er umulig.
Assarabia Colombia.
Østsiden av Andesfjellene består av sedimentære bergarter, geologisk sett.
Det er ikke granitt.
Hva innebærer det?
Det betyr at dette landets smaragder er de beste.
- Kom hit. - De er rene smaragder.
Men hvordan får man dem ut av landet?
Hvordan? Bare gjem dem og dra! Ikke noe å tenke på.
- Så naive. - Vi ville ha blitt tatt.
Har De sluttet med akupunktur, doktor?
Hvordan kan De si det? Jeg er lege av yrke.
Dr. Hong er akupunktør, men tjener hovedsakelig penger på smaragdsmugling.
Hei, Trusa!
Du, hent ham.
- Kook-hee! - Trusa?
- Han er søt. - Onkelen min liker sånne som ham.
Dumdristige folk.
Vesle Park, som hadde kjøpt en nattklubb i byen.
Man må innsmigre seg hos ham. Vesle Park eier tre butikker.
Han har tre butikker og tre elskerinner. Lokale jenter.
Nattklubben går visst kjempebra. Hvis den er koreansk, vil jeg gjerne besøke.
De er så nysgjerrig. Husk på alderen Deres.
- Jae-ung, hent en stol. - En stol?
Slå deg ned.
Du skal få en dram.
- Stikk innom en gang. - Ok.
- Vi studerte alle på Korea-universitetet. - Hei.
De kom som utvekslingsstudenter og lever herrens glade dager.
Det stemmer! Fra nå av er du også tidligere student.
Ok!
- Hva nå? - Korea-universitetet!
Soo-young sa at han kom til Bogotá for å jobbe for Daewoo Motor.
Filialen stengte etter IMF-krisen,
så han fikk jobb for sersjant Park og bosatte seg her.
Kall meg bror fra nå av.
Kødder du, eller? "Bror"? Guttungen kjenner deg knapt.
Har dere gjenforening? Hvorfor tok du med alle lakeiene?
Forresten, hør etter nå.
Skaper dere oppstyr på klubben min igjen, dør dere.
Stakkarene dro hjemmefra for å studere utenlands.
De kan komme på koreanske sammenkomster. De spiser ikke mye. Bare spis.
Greit. Du tar vare på våre landsmenn.
- Men hold styr på dem når de drikker. - "Holde styr på dem?"
Å ja. Holde styr på dem.
Vesle Park, du sendte guttungen for å holde styr på meg, ikke sant?
Hvis du ikke stoler på meg, kan du gjøre det selv, Veslepakk.
Du plager meg hele tida.
Hva faen? "Veslepakk"?
- Beklager. - Hvordan våger du? Hvor gammel er du?
- Ærlig talt. - Hvorfor dyttet du ham?
- Hva? - Hei! Sett dere!
Nå gjør dere meg jævlig forbanna!
- Hvorfor ikke velte bordet også? - Soo-young begynte!
Gå hjem, alle sammen. Nå avslutter vi.
Nå?
Slå av musikken!
Faen heller.
Kall meg onkel.
- Unnskyld? - Det er i orden.
Faren din og jeg var soldatbrødre.
Det skal jeg gjøre senere, sjef.
Ok.
Det haster ikke.
I buddhismen har man seks tilværelsesmåter.
Alle skapninger går gjennom seks verdener,
fra den laveste på bakken til den høyeste i himmelen, ut ifra deres karma.
Og dette landet er legemliggjørelsen av det.
Fra Sone 1, der du bor, til Sone 2, 3, 4, 5 og 6.
Akkurat nå er vi i Sone 6.
Her bor bare de rike.
Drikker du?
Ja.
Men for å klatre opp hit, trenger man noe mer.
Hardt arbeid er ikke nok. Det skjønner du vel?
Ok.
Kjære nevø, jeg vil at du skal overleve og nå helt til topps, hit til Sone 6.
Den dagen, for første gang, ville jeg ikke tilbake til Korea.
Hei!
Kom igjen, da!
Hva faen? Opp med farten!
Vi sees, JP.
- God kveld! - Hei!
- Jeg har savnet deg, min venn. - Ja.
Etter hvert som smuglingen og antallet lastebiler økte,
ble lommebøkene våre tjukkere.
- Spark hit. - Det teller som mål.
Sånn, ja.
Ja!
- Ahn Jung-hwan! - Hva driver du med?
Ahn Jung-hwan!
SØR-KOREA TIL SEMIFINALEN
De får alt neste måned.
Takk.
- Ok. Nå går vi og drikker. - Høres bra ut.
- Bra jobbet. - Ikke rør håret mitt.
- Bra! - La være!
Hvorfor det? Jeg sa jo at du var flink.
Ikke sprut på meg, din kødd!
- Hva heter du? - Carla.
- Kook-hee. - Cookie?
- Hopp! - Hopp!
Bare se på dette! Er det ikke fint?
Eller hva? Rene himmelen!
Er ikke det Kook-hee?
Hvorfor er han med den gruppen?
Hva tror du? Den jævelen Soo-young holder ham nær seg.
Soo-young tar seg av tolletaten for herr Park.
Det blir for iøynefallende hvis han gjør det selv.
- Ikke sant? Kook-hee. - Ja?
Dette er første gang jeg driver forretninger, så vær grei med meg.
Skjønner du?
Skjønner hva da, Jae-ung? Du klarer deg ikke uten sersjant Park.
Gi deg, det er ikke sant. Vi klarer oss uten sersjant Parks hjelp.
Dessuten er dette…
Du?
Det er Soo-youngs plan. Kjenner du ham ikke?
Du trenger også en egen butikk. Hvor lenge skal du holde på…
…som løpegutt for en annen?
Jae-ung.
Hvor lenge tror du jeg skal være løpegutt?
Hva? Hvor lenge?
"Løpegutt."
Ok.
Faen ta deg.
- Stikk. - Hvem tror du at du er?
- Hva vil du, din jævel? - Hva?
Din jævel.
- Ikke tenk på meg. Tenk på deg selv. - Jeg prøver bare å…
Hva nå?
Sang-mook!
- Stans, din kjøter! - Din jævla dritt!
- Hva foregår? - Stans. Unna vei, for pokker.
Kom her, din kødd.
Bare prøv dere! Jeg skal drepe dere, rasshøl!
Slipp!
Din jævel!
Jae-ung! Du, din drittsekk!
Faen.
Hold kjeft, alle sammen.
Hold kjeft!
Hold kjeft, sa jeg!
Hva er det som skjer? Hva skal denne faenskapen bety?
En uladd revolver?
Herregud, da.
Hvorfor spør du ikke jævelen som startet denne faenskapen?
Lama kaliber .38.
Den burde sitte i hylsteret til en politibetjent.
Hvorfor veivet han rundt med den?
Å, dere er her.
Fy faen, for noen idioter. Dere har virkelig skjemt meg ut nå.
Og du havner i slåsskamp
og lar deg banke opp?
Dette får deg til å drite bedre. Bra for nyrene, og hindrer grått hår.
Oi! Da er det ikke sprit. Det er medisin.
Har du faktisk tenkt å selge disse?
Her til lands er det vårvær 365 dager i året. Hvordan skal du selge dunjakker?
Nemlig. Som å selge varmeovner i Tatacoa-ørkenen og kjøleskap på Sydpolen.
Har du vært i en ørken før?
- I Tatacoa? - Ikke ennå.
- Det blir iskaldt om natten i ørkenen. - Å ja.
Og Sydpolen? Spiser folk bare frossenmat der, ikke nedkjølt mat?
Det viktigste er kjøleaggregatet. Kulde føles kaldere om våren.
- Man må liksom tenke omvendt. - Ja, det stemmer.
Sersjant Park selger bare ting. Det jeg selger, er et nytt konsept.
Et nytt konsept, for faen.
Se her. Den er lett og ser kul ut. De vil garantert selge.
Hei, din kødd!
Ikke rør. Den er dyr.
Du får heller ikke sitte!
Sett deg.
Man kan leie en sicario for 100 000 won. Hvorfor trakk du revolver?
Fordi vi er i Colombia.
Om dere bare var halvparten så gode som Kook-hee.
Du maser stadig om Kook-hee, men jeg er faktisk to år eldre enn ham.
Og når du sammenligner meg med ham, så er det skikkelig sårende.
Soo-young, Kook-hee er yngre enn meg,
men han snakker utydelig og ofte uærbødig, noe som irriterer meg.
Men han er ikke et dårlig menneske.
Jeg skulle gi denne til deg. Han sa at du ville forstå det.
Ta deg en slurk, du også.
Da driter du bedre og slipper grått hår.
Du? Stoler du på Park Jang-su?
Cuca!
La cucaracha, la cucaracha
Det er det alle kaller ham.
Fortalte han deg også historien om at han smuglet truser innpakket i pledd?
Fy faen, det er jo bare løgn.
Han kjønnsbestemte kyllinger i Peru, men havnet i trøbbel og dro til Colombia.
Har du hørt om noen som gjort suksess i Park Jang-sus tjeneste? Det finnes ingen.
Først viser han tillit, så utnyttes man.
Når man ikke er til nytte lenger, betyr man ingenting.
Du, Kook-hee.
Hvorfor bryr du deg så mye om ham, onkel?
Ærlig talt. Han vil selge dunjakker her. Tror du at det fungerer? I Sør-Amerika?
- Det er derfor du er så dum. - Hva mener du?
Hvorfor skulle de ikke selge? De er lette, varme, stilige og nye. Ikke sant?
Se hvordan du kler deg.
Hva vet vel du om mote? Du kjenner bare til dametruser.
Uansett,
hvis vi tar det svinet Soo-youngs første forsendelse,
så vil han ikke kunne reagere med en gang. Er det det du mener?
Imens sikter vi oss inn på Soo-youngs fabrikk i Kina, overbyr ham og tar over.
Ok.
Tror du at du kommer deg ut av Sone 1?
Nei, det gjør du aldri.
Forresten, hvorfor sendte du Kook-hee til Soo-young?
Vi må sette ham på prøve.
Soo-young?
Nei, Kook-hee.
Kook-hee? Hvorfor det?
Soo-young må frakte varene sine til Bogotá på et vis.
Så hvem tror du han vil prøve å lokke til seg?
Du stoler vel ikke på Kook-hee?
- Stoler du på noen som helst? - Jeg? Jeg stoler på deg, onkel.
- På meg? - Visst faen.
Å, tusen takk. For noe pisspreik. Du kan heller prøve å lure et lik.
Ja?
- Sendte du pakken tilbake? - Ja da.
Og Soo-young hadde ikke mye å si?
- Han spurte om jeg stoler på Dem, sjef. - Du, jeg sa at du kan kalle meg onkel.
Nå? Stoler du på meg?
Jeg sa at jeg kan forsørge meg takket være Dem.
Sa han noe mer?
- Nei, ikke noe mer. - Ingenting?
Behold denne.
Den kommer til nytte en dag.
Vi er tross alt i Colombia.
Soo-young vil blande varene sine med våre i tollen.
Eskene med oransje klistremerker.
Kook-hee, du skal kjøre dem til meg.
Kan jeg foreslå noe?
Husk det. De oransje klistremerkene.
Her.
Miguel? Hvis Kook-hee kjører av sted med en bil, skal du bare overse det.
For Soo-youngs varer har blå klistremerker.
De oransje klistremerkene er ikke viktige.
KOREA TOPPKLASSE
Han vil sette deg på prøve.
- Du stoler vel ikke på Kook-hee? - Stoler du på noen som helst?
Ikke faen. Hvem kan man stole på? Har jeg bedt deg om å stole på meg?
Stol bare på deg selv.
Din jævel! Fy faen.
Hva faen driver du med?
Soo-young.
Kook-hee!
Dæven, altså.
Godt jobbet.
Ok? Godt jobbet.
- Så varmt det er. - Godt jobbet.
Faen. Det er mer igjen.
Soo-young hadde rett.
Virksomheten var vellykket, og folk likte at det var noe nytt.
Colombianerne begynte også å selge dunjakker.
Men kvaliteten var for dårlig.
- Det er ingen stor sak. - Soo-young var smart.
Han trengte forbindelser i tolletaten, så han ga sersjant Park en stor andel.
DIREKTØR PARK JANG-SU
Sersjant Park hadde ingen grunn til å avslå.
Herr Park er her.
- Pinlige situasjoner var uunngåelige… - Hei, Kook-hee.
…men penger fikk folk til å glemme.
På samme måte som koreanerne smuglet inn varer, smuglet de penger ut.
Svarte penger ble sendt til hjemlandet uten stans.
Pengene ble hvitvasket via Hongkong,
deretter Kina
og til slutt Korea.
Penger ga fred.
Jeg kjøpte et nytt hus i Sone 3…
…men det var bare begynnelsen.
Det er huset vårt, mamma.
Soo-young sa
at vi burde dra og se havet.
Kom igjen!
Tre, to, en!
Er du misunnelig?
Hva?
Mange dro blakke hjem under IMF-krisen,
men de heldige rikmannsungene der nyter bare livet.
Rike barn skal liksom være så rene, men hvorfor ser de så snuskete ut?
Rekk meg hånda di.
- Hæ? - Rekk meg hånda di.
- Så du den første James Bond-filmen? - Nei.
Sean Connery har brukt dette uret siden da.
En Rolex Submariner.
Kul, ikke sant?
Hva skal dette bety?
Er den til meg? Den ser dyr ut.
Skulle jeg liksom ha gitt deg noe billig dritt?
Dette er digg!
Du, Soo-young? Det er noe jeg har lurt på. Hvorfor dro du ikke tilbake til Korea?
Hvorfor skulle jeg det? Da hadde jeg bare blitt et null.
Men se her, da.
Dette stedet er fullt av liv, eller hva?
Det er mulighetenes land.
Hva er drømmen din?
- Hvorfor skulle jeg ha en? - Drømmen min
er å bygge et dritfint kjøpesenter her i Colombia.
Som søramerikanere vil elske.
Tror du ikke at jeg klarer det?
Tror du kanskje at jeg vil smugle dunjakker til evig tid?
Nei, jeg har tro på deg. Det mener jeg.
- Kan jeg få ta del i drømmen Deres, sjef? - Nå er du ekkel.
- Så klart. Høres bra ut. - Flott.
Et kjøpesenter høres bra ut.
Formannen vår sa for lenge siden:
"Det er en stor verden, og det er mye som må gjøres."
Noen fortalte meg for lenge siden at det var derfor Daewoo gikk konk.
Og takk og lov for det. Jævla Daewoo.
Takk for det!
Nei! Nå har det gått for langt!
Hvis vi ikke tar oss sammen,
kommer de rottene til å ta over markedet.
Koreanerne er hardtarbeidende mennesker. Dette er ikke mitt problem.
Hva mener du? De er lurendreiere, beredt til å dolke oss i ryggen.
Nå tror jeg at du baktaler helt greie mennesker.
Du smugler også, akkurat som dem.
Nei, nå tar du feil, Carlos.
Vi investerer inntektene her, mens de sender pengene tilbake til Korea.
La oss tenke over saken.
Du får en større andel til jul.
Ja da, ja da.
Du har råd til å le.
Hei, Perez! Du jobber og sliter?
Drikk disse.
Ingen adgang.
Hva nå?
Hva går det av ham? Perez!
Hva er det som skjer?
Hallo?
Hei!
Ta det med ro nå!
Senk våpnene og la oss prate.
- Legg an. - Hva går det av dere?
Gå inn! Skynd dere!
Kontrollpost 607. Jeg gjentar, kontrollpost 607.
Beslaglagt? Hva skal det bety?
- Vennligst ta det med ro. - De jævlene.
Det er mindre enn ti dager til jul!
- Dette er høysesongen! - Slutt, vær så snill!
Mister vi julehandelen, er løpet kjørt!
Hva skal vi gjøre?
- Kontakt ham nå! - Ta ansvar!
Hvorfor gjorde Carlos dette?
Da vi spilte poker i forrige uke, lot vi ham vinne. Alt var bra.
Jeon Soo-young?
Vet du noe?
Hva skal jeg vite noe?
Mistenker du meg?
De tok to fulle containere fra meg! Verdt 400 millioner won!
Ok, greit. Jeg er bare frustrert.
Myndighetene er deres oppgave! Og så skylder du på meg?
Nå har jeg fått nok av deg.
Tror du at du er storkar, eller? Du utvidet for aggressivt!
Jeg setter livet på spill. Hva gjør du på bakrommet?
Hva faen driver dere med?
Hold kjeft, alle sammen.
Bare snakk hvis dere har en plan.
Har noen et forslag?
Cúcuta.
Hva med Cúcuta?
Det er jo fullt av smuglervarer i Venezuela.
Hvis vi kommer oss til Cúcuta…
Du har rett. Fra Cúcuta kan vi få varer fra Venezuela.
Ikke koreanske varer, men det kan redde oss til vi fikser problemet.
Hvem skal dra dit? Hvem reiser inn i opprørernes territorium?
Det skal visst være fullt av væpnede opprørere der.
- Jeg vet ikke om dette er så lurt. - Har du en annen plan?
Herregud.
Dette er for jævlig.
Jeg investerte 200 millioner won.
Det er alt jeg eier.
Uten pengene er jeg ferdig.
Ja… Alle pengene er der.
Greit.
Opprørerne er ikke som før.
- Da kan jo De bli med ham, herr Park. - Ja.
Det er farlig for ham å dra alene med alle pengene.
Mamma! Hva…?
For faen. Er det dette du tyr til nå?
Gi meg den.
Du kan alltids begynne på nytt, så…
- Gi meg den. - Hva da?
Bare gi meg den, Kook-hee!
Jeg kjenner til det, så…
Hvor er den?
- Kook-hee. - Slipp den.
Slipp den. For faen!
Slipp! Legg den ned!
- Kook-hee. - Slipp!
- Hva driver du med? - Gi meg den, vær så snill.
- Bare gi meg den! - Slipp!
Faen, hvorfor skjøt du? Hvis vi blir fakket, er det din skyld!
Unna vei!
Faen ta!
Kook-hee.
Far…
Pengene mine.
- Pengene mine. - Far, du blør.
Helvetes Colombia.
- Colombia. - Ikke snakk.
Ikke snakk, sa jeg! Faen!
- Far. - Jeg er så sliten.
Kook-hee.
Far.
Faen heller.
Far!
Du…
La være.
Kook-hee.
Jeg vet at dette ikke er det beste tidspunktet å ta opp dette på…
…men hva med pengene?
Jeg skal betale Dem tilbake.
Hva skal du gjøre nå?
Vi kan ikke holde oss i drift engang, og du har mistet all vår kapital.
Hva skal du gjøre?
Jeg betaler tilbake.
Hvordan faen skal du kunne betale oss?
Hva? Slipp, for faen! Jeg sier det vi alle tenker!
Jeg betaler tilbake.
- Jeg sa at jeg skal betale, for faen! - Slipp!
Pengene mine!
Slipp.
Det var alt vi hadde!
Jeg er lei for det. Jeg betaler tilbake.
Jeg betaler tilbake.
Ta dette og dra.
Hvor som helst.
Hvor kan jeg dra?
Butikken min er her. Jeg blir.
Din idiot. Du kan bli skutt når som helst. Hva har du tenkt å gjøre?
De jævla tollerne!
Gir alle varene våre til Alejandro…
Hva sa du nå?
Hva gjorde tollerne?
Faen…
De overleverte alle varene våre.
De tok varene våre og sendte dem til Alejandros lager.
Colombianske handelsfolk får dem før jul.
For å drive koreanerne ut.
Dra herfra.
Det er slik du overlever.
Helsike.
Nei! For noe dritt!
Nei!
Nei, din jævel! Faen!
Ikke glem mine 50 000 pesos!
Ro deg ned, tjukken. Det begynner å bli bra.
Nå? Hvem er du?
Er du døv, eller?
Jeg stilte deg et spørsmål!
Jeg kom for å hente varene.
For å hente varene?
Er ikke det i morgen?
Altså…
Sjefen vil ha greiene nå. Du vet hvordan han er.
Det er ikke sånn vi gjør det. De må varsle oss i tide.
- Du, kompis. - Glem det.
Alejandro er en jævel.
Don Alejandro er en jævla kødd, ja.
- Takk. - Ja.
Men jeg må sjekke.
Faen som han bråker.
Rolig nå. Det er ingen som svarer. Slapp av.
Er du førstemann?
Når kommer de andre?
Du ville ikke ha kommet alene.
Ikke løp!
Nei!
Nei, vær så snill!
Slutt!
Nei!
Slutt. Ikke drep ham!
Slipp, din jævel!
Slipp meg!
Miguel kom på sersjant Parks ordre.
Vi kom oss gjennom julerushet, men det er ikke slutt ennå.
Folk her
lar våpnene ligge i julen.
Er det ikke litt stille, Soo-young?
Vi må bare følge med og forholde oss rolige.
Forresten…
Hva med Kook-hee?
Kook-hee?
Føler du deg skyldig nå?
Det var du som sa det til ham.
Du sa at vi skulle vente og si det til ham når…
Hva faen? Ba jeg deg om det?
Du fremstiller det som om jeg betalte ham! Gjorde jeg det?
Nei, det gjorde du ikke, men…
Har han gått på Korea-universitetet? Hvorfor bryr du deg om ham?
Steng tidlig.
Alejandro.
Hva faen? Din jævla drittsekk, hva går det av deg?
Det var ikke meg. Det er en misforståelse!
Nei? Var det ikke deg?
Gutten din ranet lageret mitt, men du ga ikke ordre om det?
Jeg ville ikke ha ranet lageret ditt på den måten.
Vet du ikke hvem jeg er?
Jeg er Park Jang-su, din jævel!
- Hei, Jae-ung. - Hvor er du?
Jeg er på vei.
Hva er det nå, da? Er du bekymret?
Går det bra med deg? Det gjør vel det?
Når tolletaten er involvert, kan ikke Alejandro gjøre noe.
Herr Park skulle ordne opp, så ikke vær redd.
Faen, Kook-hee. Unnskyld. Jeg burde ikke ha sagt det.
Jae-ung. Du og Soo-young er de eneste som kom i fars begravelse.
Du vet vel at jeg liker deg?
Ja.
Det har vært en lang dag.
Ja vel.
La oss oppklare denne misforståelsen.
Vi får legge det hele bak oss.
La oss bekrefte vennskapet vårt, for faen.
Vi kan begrave stridsøksen, min venn.
Colombianere glemmer fortiden fort.
Å leve fra dag til dag er vanskelig nok her.
Svært vanskelig.
Skål.
Du er her.
Don Alejandro har lovet å ikke skape mer oppstyr.
Alt er i orden nå.
Men den stygge jævelen krever halvparten av fortjenesten.
Visste du det?
Hva da?
Hva mener du?
Vent nå litt.
Har du glemt hvor du er, gutt?
Dette er Colombia. Snakk spansk.
Hør nøye etter.
Jeg har verken penger eller varer til tyver som deg.
Sicarioen som du hyrte… Jeg betalte ham dobbelt.
Din jævla drittsekk!
Hva har du gjort?
Nei.
Jeg skjønner ikke hva du tenker,
men dette er helt absurd.
Kook-hee.
Hvorfor?
Si det.
Jeg må overleve og komme til Sone 6.
Onkel.
Om manipadme hum
Om manipadme hum!
Don Carlos, gratulerer med forfremmelsen.
Og la meg også få kondolere.
Alejandro var en gammel venn av deg.
Når morderen blir fakket, finner vi ut hvem som sto bak.
Hva mener du?
Mange lurer på hvordan Alejandro skaffet alle de koreanske varene på lageret hans.
Tillat koreanere å gi et bidrag for å revitalisere
den colombianske økonomien.
Jeg har noe å si til deg.
Jeg liker ikke kaker.
Du kommer til å like dem. Det er slik koreanere viser takknemlighet.
Er dette Kook-hees budskap?
Det er det vi alle ønsker.
Vi fant henne, Kook-hee. Kjerringa som drepte faren din.
På gjensyn, min venn.
Sersjant Park holdt tett,
og folk
frykter meg nå.
TRE ÅR SENERE
Det har vært en endeløs strøm av korrupsjon,
der man har gitt bestikkelser for å slippe fortolling av varer.
Smuglervarer tar fullstendig over San Andresito-markedet.
Uansett om dere demonstrerer eller hva dere måtte finne på.
Aksjonene kommer ikke til å slutte.
Det er lagt frem et forslag i kongressen
for å innføre en lov som skal bekjempe smuglingen.
Vi lar oss ikke stanse.
BOGOTÁ VELKOMMEN TIL EL DORADO
Antismuglingslov? Be dem dra til helvete!
Finnes det noen varer her til lands som ikke er smuglet inn?
Ikke hiss deg opp.
Hva med tolletaten?
Det sies at de skal gjennomføre en razzia på markedet.
Kook-hee!
Hadde du en fin tur fra Seoul? Her er det skikkelig god stemning nå.
Det kommer til å gå over! Reform, du liksom.
Det er ikke så enkelt.
Kinesiske varer er billigere nå. Kostnadene har økt.
Vi må også gjøre endringer.
Vent litt.
Sier du at vi må akseptere antismuglings- loven? Er det det du mener?
Dette er Bogotá.
Det er Colombia.
Hvor lenge tror du det varer?
Vi må bare ligge lavt en stund, som vanlig.
Tror du at loven handler om smugling? De folka der?
De prøver å presse koreanerne ut av San Andresito. Ikke spill uvitende.
Du, Jae-ung?
Jeg så Carlos med en ny dame. Store utgifter denne gangen, hvis du skjønner?
Vær klar.
Nå holder det, bror.
Det er jeg som bestemmer.
Den jævla kødden!
ÆRESDIPLOM
UTMERKELSE FRA PRESIDENTEN SONG KOOK-HEE
Hei! Ikke rør!
Kom dere vekk! Unna vei, drittsekker.
Ikke rør dem!
- Nei. - Ikke rør!
La det være!
- Unna vei, sa jeg! - Vent litt!
Ikke rør det!
La oss snakke om det.
Vent!
Demonstrasjonen mot antismuglingsloven blir stadig mer voldelig.
Handelsstrøket Santa Fe, der demonstrasjonene er størst,
ledes av koreanske innvandrere, og er nå i strid med politiet.
Hvorfor faen gjør du dette?
Du sa at du skulle vente.
Brann!
Bare se på dette!
Ser du ikke at det går over styr?
Hva faen skal jeg liksom gjøre?
Señor… Kutt ut.
Stol på meg! Jeg skal ordne opp!
Sanches.
Slipp inn fyren som er på vei.
Han sier at han skal fikse dette. Vi har ikke noe å tape.
VI VIL OVERLEVE
Garanter retten til å overleve! Politi og tollvesen, kom dere ut!
Vi kommer til å dø. Faen!
- Jeg skal overtale dem. - Overtale hvem? Hvilken side står De på?
- Det er ikke rett tid til å velge side! - Herr Song, jeg hørte at De støtter loven!
Har noen her sagt at vi støtter den? Ikke faen!
Fortere. Riv det ned.
Ligg unna!
Slipp!
Faen, det svir i øynene! Rasshøl!
Hei, drittsekker!
- Hva i helvete? - Faen ta deg!
La være!
Få alle ut!
Gjør hva som helst!
Du.
Gi dem det de vil ha. Uansett hva det er!
Ubrukelige kødd.
Faen heller, da.
Jeg kan like gjerne kjøpe likkiste nå.
Men en kakeboks er ikke nok for denne episoden.
Vi må gi ham minst en eplekasse.
Hva tenker du?
En diabetiker bør ikke røyke. Gammel vane…
Nå?
- Hva sa du til dem, onkel? - Hva kunne jeg vel si?
Jeg er foreningens formann, men er maktesløs.
Folk fra Chungcheong, som meg, er bestandig nøytrale.
Men apropos det…
Munker forlater ikke et tempel fordi de misliker selve tempelet.
De misliker sjefsmunken.
Ikke gå over streken, onkel.
Avtal et møte.
Ja vel.
Et kjøpesenter høres bra ut.
Terranova.
For et pompøst navn.
Hvor lenge er det siden?
Ikke lenge.
Markedet endrer seg uansett.
Bare de lovlige butikkene kommer til å overleve.
Så du er den lovlydige kjøpmannen og jeg er smugleren?
Det sa jeg ikke, bror.
Ok.
Sersjant Park er ute uansett.
Ja da, du er sjefen. Ethvert tap vil ramme deg hardest. Det skjønner jeg.
Da bør du også dra. Si fra deg ansvaret for markedet.
Ikke kall meg sjef.
Du, sjef?
Hvis munken misliker tempelet, bør han dra. Hvorfor prøve å bygge om tempelet?
Men faen heller, da!
Du ville ha et kjøpesenter som søramerikanere ville elske. Husker du?
Unnskyld, bror.
La oss ikke være sånn. Det var drømmen vår.
Drømmen "vår"?
Så du burde prøve…
Drømmen "vår"?
Er den vår?
Hæ? Vår?
Ikke gjør dette.
Det var drømmen min. Hvordan ble den vår?
Hva prøver du å si?
Vi stenger smuglerrutene.
Og det nye kjøpesenteret fører kun lovlige produkter.
Lovlige? Pisspreik.
Jeg var dum som kom hit. Kom, folkens. Nå stikker vi!
Vi er uansett utlendinger her i landet. Det kommer til å gå ut over oss, ikke dem.
Tror du at vi har hatt et enkelt liv her?
Slik jeg ser det, så aner du ikke hvordan vi gjør ting her.
Hvordan gjør dere ting?
Hvis dere gjør det på min måte,
så tar jeg ansvar for tap som følge av beslaglagte varer. Jeg dekker alt.
Beslaglegging er ikke det eneste problemet! Tingene forblir slik nå!
Hvis vi taper enda mer,
dekker du det også?
Nå?
Hvorfor kan du ikke svare?
Vi danner…
…en ny handelsforening.
Holder det?
Det nye kjøpesenteret… Noen må drive det.
Gi oss plasser i ledelsen, så kan vi vurdere det.
Herr Park.
Be ham kutte ut. Vi har levd her i 20 år, og vi har opplevd alt mulig. Ikke sant?
Vi kan ikke bukke under slik, kan vi vel?
Den kommer til nytte en dag.
Vi er tross alt i Colombia.
HORESØNN
Heng den på stativet.
Dette må kastes.
Hallo? Jeg kommer straks.
Jeg kommer.
Kook-hee!
Kom.
Helvetes Colombia.
ANROP UKJENT NUMMER
Det var deg, ikke sant?
- Ja, for faen. Er du fornøyd nå? - Si til Kook-hee at det ikke var meg.
- Tror du at du er trygg? - Si til ham at det var deg, for faen!
Si det selv, din kødd!
Du og Kook-hee er jo kompiser. Du har kysset ham i ræva i lang tid.
Er du redd for at han ikke skal tro deg? Din jævla feiging.
- Dra til helvete, din jævel! - Faens kjøtthue!
Har du kommet deg etter skadene?
Bilen har sikkerhetsnivå to.
Med 22 lag med stålplater og vinduer laget av polykarbonat, ikke glass.
Ja, den er fin.
Ja, den er fin og robust.
Jeg må si…
…at jeg er takknemlig.
Ja. Jeg skal hjelpe deg så godt jeg kan.
- Kommer straks. - Nei da, ta tiden du trenger.
AKUPUNKTURKLINIKK
Hei.
Det er meg.
Ja! Skjønner du ikke?
Avbestill billetten min om to dager og skaff en ny til første fly!
Ja, hvor som helst! Det første og beste!
Ja, bra.
Vær så god.
Hvis du skal reise langt, er det bedre med smaragder.
- Forresten, hvor skal du? - Aner ikke. Spiller det noen rolle?
Jeg må bare ligge lavt til tingene roer seg.
Det roer seg neppe med det første.
Vent litt. Jeg skal hente noen flere.
Det var ikke meg.
Jeg gjorde det ikke.
Jeg vet det.
- Hva? - Jeg vet at du ikke gjorde det, bror.
Det var meg.
Hva mener du?
Hvis en betennelse er full av verk, må man stikke hull.
Alle tror at noen prøvde å drepe meg,
men mislyktes.
Så…
…da våger ingen andre det.
- Kutt ut pisspreiket. - La oss la det ligge.
Ingen kom til skade.
Nå må du bare dra hjem igjen.
Din drittsekk! Du er så selvgod!
Jeg gjentar ikke dette.
De mislyktes, så ingen andre prøver seg? Jeg skal drepe deg, din jævel!
Tror du at jeg nøyer meg med det? Jeg skal også drepe mora di!
Ikke rør deg. Jeg setter inn en akupunkturnål.
Jeg håper at vi to aldri opplever noe slikt igjen.
Hvorfor dra til den andre siden av kloden
bare å oppføre seg sånn mot sine landsmenn?
Husker du det?
Du ba meg komme meg til Sone 6.
Det husker jeg.
Men for å være ærlig så forventet jeg ikke at du skulle lykkes.
Imponerende.
Herregud. Ok, det får duge.
Nå orker jeg ikke mer.
Jøye meg.
La cucaracha, la cucaracha
Den kan ikke lenger gå
Fordi den ikke har
Fordi den mangler
Marihuana til å røyke
La cucaracha
Den kan ikke lenger…
Onkel?
Hvorfor kalte folk deg for kakerlakk?
De svina hadde ikke sett mange asiater før.
Og jeg er ganske liten.
De trodde vel at jeg var lettlurt. For noen tapere.
Vet du hvilken av jordens skapninger som kommer til å overleve til siste slutt?
Hvilken da?
Kakerlakken.
La cucaracha.
Oi.
Det er tankevekkende.
Livet…
…er så overveldende.
Herr Song, vi stanser. Jeg må tisse.
Den er skuddsikker!
Skuddsikker! Uknuselig! Kjøtthue!
Skjønner du ikke det, din jypling? Uknuselig! Skjønner du?
Hallo?
Hører du meg?
Bilen har også god lydisolering.
Kjære vene.
Er det ikke underlig?
Jeg sendte kona og datteren min til Seoul, selv om de ville bli.
Det er gått over tre år siden jeg sa at jeg skulle bli med.
Jeg aner faktisk ikke hva som holder meg her.
Uansett, min kjære nevø er annerledes.
Ikke sant?
Annerledes enn faren din og de andre koreanerne her.
Men du vet…
Du er altfor annerledes.
Det fører bare til problemer.
Hils på ham. Det er Alejandros eldste sønn.
Imponerende.
BOGOTÁ
CITY OF THE LOST
Tekst: Tore Fossheim