Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
În 1997…
CERERE AJUTOR FMI
…țara a dat faliment.
Oamenii au ajuns pe străzi…
și familia mea s-a mutat departe.
Coreea de Sud?
Nu mă mai întorc în țara aia blestemată.
BOGOTÁ, COLUMBIA
Vom face o inspecție.
Sergent Park!
Nu, nu sunt la Gimpo. Sunt la El Dorado.
Locul ăsta e foarte departe.
Dă-mi adresa mai întâi!
Ține-ți bine geanta!
Calle? Cum se scrie?
Dați-ne voie să vă inspectăm.
Nu crezi că pot lua un taxi? Doar sunt la aeroport! Da?
Uită-te acolo! Îi bat pe oamenii ăia.
Nu!
Se pare c-a avut loc un accident.
Cred că a murit.
N-o să stăm mult aici. Totul e pregătit. Ai încredere în taică-tu!
Locul ăsta e doar un punct de control. O poartă către SUA, da?
Columbia.
În manualul de geografie, țara era descrisă ca tărâmul cafelei.
Rezolvăm cu viza și mergem în SUA.
Kook-hee, ai încredere în mine?
Știi cum se zice: „Măreața Columbia!”
Dă-te!
Dispari! O să-l zgârii!
- Îl spăl bine. - Întreabă înainte!
- Îl zgârii! - Să mănânci căcat, idiotule!
Nu ascultă.
O zgârietură mi-ar crea probleme! Uite!
- Ce? - Nu geanta mea!
Are pistol!
Dă-mi geanta, nemernicule! Dă-mi-o!
- Economiile! - Vrei să mă omoare?
Dă-mi-o!
- Nu! - Are pistol!
Mamă, are pistol! Dă-i drumul!
Nu! Geanta mea!
Kook-hee!
Poliția!
Kook-hee!
Nebunule!
Kook-hee! E periculos!
Kook-hee!
Nemernicule!
Hei!
Nemernicule!
ÎMPLINEȘTE-ȚI VISUL COUMBIAN
Pune-o la loc!
- Nu atinge nimic! - Acum!
Sergent Park!
Cum să-mi faci așa ceva?
La vârsta mea, tata a luptat în Vietnam.
A spus că era să moară de multe ori în război.
Acolo a salvat un subordonat, care a ajuns să aibă succes în Columbia.
A zis c-o să ne ajute dacă mergem acolo.
Impresionant!
A spus s-avem încredere.
Haideți…
Sergent Park.
Suntem camarazi. Am vărsat sânge împreună.
Ce?
Era să mor din cauza ta. Ai uitat?
Nu mai știi?
Era să mor când am fugit.
- Lasă! - Nu, a fost…
Ce fac aici? Serios.
Hei, băiete!
Da, tu.
Nu alerga după hoți pe-aici!
O să intri în belele.
Nu ești în Coreea.
PIAȚA SAN ANDRESITO
Bună ziua!
- Diana, ce mai faci? - Bine, tu?
- O zi bună! - Mulțumesc!
Bună! Tot așa, familie!
Coreenii din piața San Andresito vând haine aduse din piața Pyeonghwa.
Ca marfa să vină la timp, au nevoie de contacte la vama coruptă din Columbia.
…nu e ca în Seul…
Sunt apropiați de sg. Park. Socrul lui a lucrat la vamă.
De ce nu vii la adunări?
Toți cei care aduc marfă din Coreea trebuie să se aibă bine cu el.
Așa a ajuns liderul comercianților coreeni.
- Ghici! Vrea o chirie mai mică. - Sunt cu ochii pe tine.
- Dle sergent. - Miguel!
Tată!
Oamenilor de aici nu le pasă ce făceai înainte.
- Bună ziua! - Salut!
Nu-l mai credeam pe tata
că sg. Park îi era dator după războiul din Vietnam,
dar nu mă îndoiam că-i mergea bine aici, în Bogotá.
Aceasta este…
soția ta?
Nu suntem în Coreea. Ea e șefa aici.
Nu fuma în magazin!
- Bine. - Bine?
Bine.
Mulțumesc, dnă Park! Șefa, vreau să zic.
E prea bătrân.
- Nu-i nimic. - Ce?
Nu, așteaptă!
Nu, Lucia!
El o să lucreze.
Bine? Nu el.
Ba nu, el o să lucreze.
Tu o să lucrezi.
Da?
Da, asta o să fac. O să lucrez aici.
Tu, lucrat.
O să lucrezi aici. Cu spor!
- O să lucrez… - Așa!
- Aici. - Bun.
Încă una!
Bine!
Așa!
Foarte bine!
Scuze! Dați-mi voie!
Sunt coreean.
„Ea e mai frumoasă decât Maria.”
Atenție!
- Kook-hee! - Da!
Încă zece cu buline! Repede!
Încă zece? Bine, mă grăbesc…
Nu mișcați! Nemernicilor!
Haideți! Laoparte!
Lucrează și mama iar. A lucrat la o fabrică de confecții până la 19 ani.
L-a cunoscut pe tata și s-au căsătorit.
Nu-și amintește cu drag acele zile,
dar a revenit la cusut.
Tata avea o fabrică mică, însă era plin de datorii,
care s-au tot mărit.
Dar spunea că nu era vina lui.
CERERE AJUTOR FMI
A spus că era vina țării.
„Să dispar?” Cine te crezi?
S-a înrăit și mai tare aici,
îndepărtându-se de ceilalți coreeni.
Ticăloșii au fugit din Coreea după ce au creat probleme.
Ajunge!
Ai grijă cu ticăloșii coreeni!
Oprește-te! Măcar de dragul lui Kook-hee.
Stai pe loc, nemernicule!
Să mergem! Laoparte!
2000 LA MULȚI ANI!
Secolul XX se încheie, făcând loc secolului XXI.
Kook-hee!
Vrei să încerci?
E tare de tot!
Nu pot lua droguri.
Trebuie să mă pot întoarce oricând în Coreea.
Vrea o escortă acolo, deși nu e teritoriul rebelilor?
Paza armată e a naibii de scumpă!
Sincer să fiu, nici n-o să verifici dacă avem pază armată.
Ticălosul de Soo-young are scuze bune mereu.
Trebuie să stea cineva cu ochii pe el.
Te frustrează? De ce nu te duci acolo?
Ar fi o idee bună, nu?
Te poți ocupa și de rebeli, și de vameși. Ce zici de asta?
De ce mă implici în asta?
Ești nepotul meu.
Ce mama naibii!
Vreau să spun că ai nevoie de o persoană de încredere, unchiule!
Nu faceți asta!
- Nemernici nepăsători! - Tată!
- Haide, tată! - Hei!
Tată!
- Ești bine? - Da.
Ticălosul m-a împins!
- Știi cine sunt, fraiere? - Lovește-mă!
Hai, lovește-mă!
- Kook-hee, nu! - Lovește-mă!
Hai, lovește-mă!
Lovește-mă tare!
Da, lovește-mă tare!
- Emilio! - Tare!
De câți bani ai nevoie?
Ai împlinit 22 de ani?
Sunt tânăr.
Tânăr?
Și eu am fost tânăr.
Eram de vârsta ta când am venit în țara asta.
După armată, am luat economiile strânse în Vietnam,
am cumpărat toată lenjeria intimă din piața Pyeonghwa,
chiloți și sutiene pentru femei, și am adus-o în Columbia.
Cuca!
Alejandro!
- Ce faci, prietene? - Prietene!
Alejandro, șeful Asociației Comercianților.
Se înțelege cu autoritățile din Bogotá și, conform zvonurilor, cu cartelul.
Cei doi sunt parteneri de afaceri și prieteni de nedespărțit.
De ce mă lingușește nemernicul ăla?
Să-mi spună „cuca” la vârsta mea?
Despre ce vorbeam?
- Lenjerie pentru femei. - Da, lenjerie.
La început, vindeam pe străzile din Medellín.
Dar mă urmăreau ticăloșii locali,
rânjind și cântând când treceam cu marfa pe spate.
La cucaracha, la cuca…
Frate!
Cântau și după ce am deschis magazinul. La cucaracha, la cucaracha…
Frate…
Știi ce înseamnă „la cucaracha”?
Da.
Gândac.
Kook-hee.
- Da? - Se vede.
Ești diferit.
Ești diferit de tatăl tău și ceilalți coreeni de aici.
Știi asta?
Ești de încredere.
Pot avea încredere în tine.
Ești și curajos.
De ce ți-a pus tatăl tău un nume care seamănă cu „cookie”?
E ușor să se râdă de tine.
Ce zici de asta? Tu ești cookie, iar eu sunt crema.
O să facem o echipă pe cinste.
Ca să treci de rebeli și punctele de control pentru contrabandă,
îți trebuie cunoștințe.
PORTUL BUENAVENTURA
Se pare că există un veteran cu cunoștințe.
Cine ești?
Cine-i puștiul?
- Lucrez pentru dl Park Jang-su. Song… - Ce dracu'?
De ce n-are încredere?
Tocănel v-a trimis? Park Junior?
Nu e pază armată.
Alerta a fost anulată.
Așa că am trimis paza înapoi.
Am făcut o prostie?
Nu e timp. Încărcați!
Containerele din portul Busan traversează oceanul Pacific
și ajung aici, în Buenaventura.
Marfa vine așa în fiecare lună.
Dacă trece de vamă, nu prea mai rămâne nimic.
Doar 1% din marfă se declară.
E regula sergentului Park și rolul acelui om.
VAMĂ COLUMBIA
- Ia. - Bine.
Pentru a urma regulile lui Park,
trebuie să respectăm regulile Columbiei.
Dacă urmezi regulile, poarta se deschide.
Puteți trece!
PUNCT DE CONTROL
Abracadabra!
Baftă!
Ne vedem!
Puteți trece!
CÂMPIA TUHÚBU
Arătați-mi documentele!
Nu m-auziți?
V-am cerut documentele.
Dar…
Am auzit.
…există excepții de la reguli.
Ticălosul ăsta e un adevărat patriot.
Ce s-a întâmplat?
Așteaptă o oră. O să vină un tip pe care-l cunosc.
Bine.
Cineva a murit aici.
Cică îi ajută să se odihnească-n pace.
Nu, mulțumesc.
Știi câte cadavre sunt îngropate acolo?
Încearcă, fițosule! Te relaxează pe loc.
- Hai! - Nu, e ilegală în Coreea.
Ce fricos!
Cum vrei.
- Ce e? - Fir-ar, sunt ăia de la vamă!
Ce e?
Stai aici!
Hei!
- Bună ziua! - Ce face?
Vă pot ajuta cu ceva?
- Salut! - Ce-i cu sirena?
Miguel! Mă auzi?
Miguel!
Ce se petrece?
Mă auzi?
- Sunt Kook-hee. - Ce?
Au venit de la poliție sau de la vamă.
Fir-ar, ce ghinion avem azi!
Vin imediat! Aveți răbdare.
Bine.
Coborâți!
- Pleacă! - Coborâți!
Deschideți! Jos!
Deschideți și coborâți!
Nu e nimic acolo.
Nu închideți! Opriți motorul!
Fir-ar să fie!
Kook-hee!
- Nu vă mișcați! - Ușor!
Niciun „ușor”!
BUN-VENIT
Tata era un incompetent…
iar mama era apatică.
Sg. Park avea încredere în mine.
Trebuia să-l fac să mă placă.
Ticălos nebun! Ce-s alea?
Ia-le din fața mea! Put.
Puștiul era să moară.
VAMA BOGOTÁ
Carlos!
Sg. Park m-a eliberat cu o îmbrățișare.
ALMACÉN DIAN ANTREPOZIT VAMAL
Nimic nu merge aici…
Ridică-te! Să mergem acasă.
…dar nimic nu e imposibil.
Măreața Columbia!
Partea de est a Anzilor
e compusă din rocă sedimentară.
Nu e din granit.
Ce înseamnă asta?
Că smaraldele acestei țări sunt cele mai bune.
Vino aici!
Sunt smaralde pure în esență.
Dar cum le scoți din țară?
- Cum? - Da.
Le ascunzi și pleci. Ce atâta grijă?
Ce naiv! Am fi terminați.
Dle doctor, nu mai faceți acupunctură?
Cum să spui asta?
Sunt doctor de meserie.
Dr. Hong e acupuncturist,
dar face bani din contrabandă cu smaralde.
Hei, Chiloțel!
Cheamă-l aici!
- Chiloțel? - El e…
- E drăguț. - Unchiului meu îi plac tipii ca el.
Genul nesăbuit.
Park Junior, care ar fi cumpărat un club în oraș.
Dă-te bine pe lângă el! Park Junior are trei magazine.
Trei magazine și trei amante. Sunt toate localnice.
Am auzit că clubul tău are succes.
Dacă e în stil coreean, vreau să-l văd.
Ești așa curios la vârsta ta!
- Jae-ung, adu un scaun! - Un scaun?
Ia loc!
Să-ți torn un pahar.
- Treci pe la noi. - Bine.
Ei sunt studenți din Coreea.
Bună seara!
Le merge bine aici, în schimb de experiență.
Așa e!
De azi, ești student din Coreea!
Bun!
- Ce faci? - Universitatea din Coreea!
Soo-young, absolvent în Coreea, a venit la Bogotá prin Daewoo Motors.
În timpul crizei, au închis biroul,
așa că a rămas aici ca să-l ajute pe sg. Park la vamă.
Spune-mi „frate” de acum.
Glumești? „Frate”? Puștiul abia te cunoaște.
Ce-i asta, o reuniune?
De ce ți-ai adus toți lacheii?
Apropo, ascultați cu toții!
Dacă mai faceți scandal în clubul meu, sunteți morți.
Bieții studenți au plecat să studieze așa departe!
Pot veni la adunările noastre? Nu prea mănâncă.
Du-te și mănâncă!
Bine. Ai grijă de compatrioții tăi.
Să-i ții în frâu dacă beau!
„Să-i țin în frâu?”
Da, îi țin în frâu.
Park Junior, l-ai adus pe puști ca să mă țină în frâu, nu?
Dacă n-ai încredere în mine, fă-o tu, Tocănel.
Mereu îmi stai pe cap!
Ce dracu'? „Tocănel”?
- Scuze! - Cum îndrăznești?
- Câți ani ai? - Scuze!
- Hai… - De ce-l împingi?
- Stai jos! - Vino!
- Ce? - Serios, stai jos!
Mă enervați, fraierilor! Ce naiba!
- Răstorni masa? - Ticălosul de Soo-young a început!
Acasă! Toată lumea! Petrecerea s-a încheiat.
Ei bine?
Opriți muzica!
Mama naibii!
Să-mi spui „unchiule”.
- Ce? - E-n regulă.
Eu și tatăl tău am luptat împreună.
Vă spun mai încolo, șefu'.
Bine.
Nu e grabă.
În budism, există un concept numit „Cele șase căi”.
Toate ființele circulă prin cele șase lumi,
de la cea mai de jos până la cea mai înaltă,
în funcție de karma lor.
Țara asta întruchipează acest lucru.
Din Zona 1, unde locuiești tu, în Zonele 2, 3, 4, 5 și 6.
Acum, suntem în Zona 6.
Aici stau bogații.
- Bei alcool? - Da.
Dar, ca să ajungi până sus, e nevoie de mai mult.
Nu e suficient să muncești din greu.
Știi asta, nu?
Bun.
Nepotule, vreau să supraviețuiești și să ajungi
până aici, în Zona 6.
În acea zi, pentru prima oară, nu voiam să mă întorc în Coreea.
Hei!
Să-i dăm drumul!
Ce naiba? Repede!
Pa, JP!
- Bună seara! - Salut!
- Mi-a fost dor de tine, prietene. - Da.
Pe măsură ce contrabanda și numărul camioanelor creșteau,
ne umpleam și portofelele.
- Treceți! - E gol!
Așa, bravo!
Da!
Ahn Jung-hwan!
Ce faci?
Ahn Jung-hwan!
COREEA DE SUD, ÎN SEMIFINALE
Vine luna viitoare.
Mulțumesc!
Hai să bem ceva!
Sună bine.
- Bună treabă! - Nu-mi atinge părul!
- Bravo! - Nu!
De ce nu? Am zis c-ai făcut treabă bună. Hei!
Nu pulveriza aia pe mine, nenorocitule!
- Cum te cheamă? - Carla.
- Kook-hee. - Cookie?
- Sari! - Sari!
Uită-te la asta! Frumos, nu?
Nu? E raiul!
Auzi, ăla nu e Kook-hee?
Ce caută cu grupul ăla?
Cum adică? Nemernicul de Soo-young îl ține aproape.
Soo-young se ocupă de vamă pentru dl Park.
E supravegheat, așa că nu se poate implica.
- Nu? Kook-hee! - Da?
E prima mea afacere.
Te rog să mă ajuți.
- Mă înțelegi, nu? - Ce să înțeleg, Jae-ung?
Vezi dacă te descurci fără ajutorul dlui Park.
Nu-i adevărat!
Ne descurcăm fără ajutorul sergentului Park.
În plus, asta e…
Ascultă!
E planul lui Soo-young.
Nu-l cunoști?
Trebuie să ai propriul magazin.
Cât timp o să mai fii curierul altuia?
Jae-ung.
Cât timp crezi c-o să fiu curierul altuia?
Ia zi! Cât timp?
Curier, pe naiba!
Bine!
Du-te dracu'!
- Dispari! - Cine te crezi?
- Ce? Nemernicule! - Ce?
Muistu' dracului!
Lasă-mă pe mine, gândește-te la tine!
Eu doar încerc să…
Ce se petrece?
Sang-mook!
Oprește-te, câine!
Tâmpitule!
- Ce se întâmplă? - Opriți-vă!
Laoparte, fir-ar!
Vino aici, nenorocitule!
Să vă văd! Vă omor pe toți, ticăloșilor!
Dă-mi drumul!
Muistule!
Jae-ung! Hei, nenorocitule!
Futu-i!
Tăceți! Fir-ar să fie!
Tăceți toți!
Am spus că tăceți!
Ce se întâmplă? Ce e scandalul ăsta?
E o armă descărcată?
Dumnezeule!
De ce nu-l întrebi pe ticălosul care a iscat scandalul?
Llama .38.
Ăsta e pistol de polițist.
De ce-l flutura el?
Sunteți aici.
Vai, idioților!
M-ați făcut de râs.
Ați iscat un scandal doar ca să mâncați bătaie?
Asta o să te ajute să te caci.
E bun pentru rinichi și să n-ai fire albe.
Nu e băutură, e medicament.
Chiar o să vinzi astea?
În țara asta, e primăvară tot anul.
Cum să vinzi parka?
E ca și cum ai vinde radiatoare în deșertul Tatacoa
și frigidere la Polul Sud.
Ai fost vreodată într-un deșert?
- În Tatacoa? - Încă nu.
- E ger noaptea în deșert. - Înțeleg.
La Polul Sud, oamenii nu mănâncă și mâncare de la frigider?
Partea importantă e răcirea. Frigul se simte mai tare primăvara.
E o gândire pe dos, nu?
Exact!
Sergentul Park doar vinde chestii.
Eu vând un concept nou.
Un concept nou dat naibii!
Priviți! E ușoară și arată bine. Sigur o să se vândă.
Băi, fraiere!
Nu atinge aia! E valoroasă.
Să nu te așezi!
Ia loc!
Poți angaja un sicario pe 100.000 de woni aici.
- De ce-ai scos pistolul? - Pentru că suntem în Columbia.
Aș vrea să fiți pe jumătate la fel de buni ca Kook-hee.
Mereu îl lauzi pe Kook-hee.
Dar sunt cu doi ani mai mare decât el.
Mă simt rănit când mă tot compari cu el.
Soo-young, Kook-hee e mai tânăr decât mine,
dar nu vorbește clar, nu știe să fie respectuos,
ceea ce mă enervează.
Dar nu e un om rău.
Mi s-a spus să-ți returnez ăsta. A spus c-o să înțelegi.
Bea și tu.
Te ajută să te caci, îți dă energie și nu albești.
Puștiule, ai încredere în Park Jang-su?
Cuca!
La cucaracha, la cucaracha
Așa îi spune toată lumea.
Ți-a spus povestea despre cum a adus chiloți în pături?
Ce naiba! Sunt minciuni.
S-a dus în Peru ca specialist în pui, a dat de belele, apoi a ajuns în Columbia.
Ai mai auzit de cineva
care să fi lucrat pentru Park și să reușească?
Nimeni.
Îți câștigă încrederea, apoi te folosește.
După ce nu-i mai ești util, nu mai însemni nimic.
Kook-hee…
De ce-ți pasă așa mult de el, unchiule?
Să fim serioși!
Vrea să vândă parka! Crezi c-o să meargă în America de Sud?
Ce prostănac ești!
- Cum adică? - De ce să nu se vândă?
Sunt ușoare, călduroase, la modă și noi.
Nu-i așa?
Uită-te la hainele tale!
Ce să știi de modă? Știi doar chiloții femeilor.
Oricum, dacă punem mâna pe primul transport al lui Soo-young,
n-o să poată reacționa imediat.
Asta spui?
Între timp, urmărim fabrica lui din China, licităm mai mult și preluăm afacerea.
Bine.
Crezi c-o să ieși din Zona 1?
Niciodată!
Apropo, de ce l-ai trimis pe Kook-hee la Soo-young?
Ca să-l testăm.
- Pe Soo-young? - Nu, pe Kook-hee.
De ce?
Soo-young va trebui să-și aducă marfa la Bogotá cumva.
Pe cine crezi c-o să ademenească de partea lui?
N-ai încredere în Kook-hee?
Tu ai încredere în cineva?
Eu? Am încredere în tine, unchiule.
- În mine? - Pe cuvânt!
Vai, îți sunt recunoscător.
Prostii! Nu mă duci pe mine de nas.
Alo?
- Ai returnat pachetul? - Da, domnule.
Soo-young n-a spus prea multe?
- A întrebat dacă am încredere în dv. - Ți-am zis să-mi spui „unchiule”.
Și? Ai încredere în mine?
Am spus că mănânc datorită dv.
A mai zis ceva?
Nu, nimic.
Nimic?
Ține tu ăsta.
O să-ți fie de folos cândva.
Doar ești în Columbia.
Ticălosul de Soo-young o să amestece marfa lui cu a noastră.
În cutii cu etichete portocalii.
Kook-hee, trebuie să mi le aduci.
Pot să-ți propun ceva?
Nu uita! Etichete portocalii.
Aici!
Miguel.
Ignoră-l pe Kook-hee dacă pleacă cu unul dintre camioane.
Marfa lui Soo-young are etichete albastre.
Cele portocalii nu sunt importante.
COREEA TOP A GRADE
O să te testeze.
- N-ai încredere în Kook-hee? - Tu ai încredere în cineva?
Pe naiba! Nu te poți încrede în nimeni. Am spus să te încrezi în mine?
Ai încredere în tine!
Ticălosule!
Nenorociților!
Ce naiba faceți?
Soo-young!
Kook-hee!
La naiba, omule!
Bună treabă!
Ai auzit? Bravo!
- E cald, nu? - Bravo!
Fir-ar! Mai sunt.
Soo-young avea dreptate.
Afacerea avea succes și localnicii erau încântați de noutate.
Mulțumesc!
Columbienii au început să vândă și ei parka…
…de calitate inferioară.
Nu e nimic special.
Soo-young era isteț.
Pentru contrabandă, avea nevoie de relații la vamă,
așa că i-a dat un comision mare lui Park.
Sg. Park n-avea de ce să refuze oferta.
A venit dl Park.
Mai apăreau situații jenante…
Kook-hee!
…dar banii ajutau oamenii să uite.
Așa cum aduceau marfă în țară,
coreenii scoteau și banii.
Trimiteau în țară constant bani nedeclarați.
Banii erau spălați prin Hong Kong,
apoi China,
până să ajungă în Coreea.
Banii aduceau pace.
Mi-am luat casă în Zona 3…
însă era doar începutul.
Intră, mamă! E casa noastră.
Soo-young a spus
să mergem să vedem oceanul.
CARTAGENA
Haideți!
Trei, doi, unu!
Ești invidios?
Ce?
În timpul crizei, mulți copii s-au întors acasă,
dar răsfățații ăștia au noroc cu părinții lor bogați.
Cică pușlamalele bogate radiază,
dar de ce par așa banali?
Dă-mi mâna!
- Ce? - Dă-mi mâna!
- Ai văzut James Bond? - Nu.
Ăsta e ceasul purtat de Sean Connery.
Un Rolex Submariner.
Marfă, nu?
Ce-i asta?
Pentru mine? Pare scump.
Tocmai! De ce ți-aș da o ieftinătate?
Ce mișto!
Soo-young!
Mă tot gândeam.
De ce nu te-ai întors în Coreea?
De ce să mă întorc?
Aș fi un nimeni acolo.
Uită-te la locul ăsta!
Locul ăsta e plin de viață.
E țara oportunităților.
Care e visul tău?
De ce aș avea unul?
Ei bine, visul meu
e să construiesc un mall mișto aici, în Columbia.
Să-i zăpăcească pe sud-americani.
Ce? Nu crezi că pot s-o fac?
Credeai c-o să fac contrabandă cu parka toată viața?
Nu, am încredere în tine.
Serios, chiar am.
Mă lăsați să fac parte din visul dv.?
- Șefule? - Lasă-mă, fraiere!
- Sigur, sună bine. - Grozav!
Îmi place ideea cu mallul.
Acum ceva ani, președintele a zis:
„Lumea e mare și sunt multe de făcut.”
Cineva mi-a spus că de-asta s-a dus Daewoo în jos.
Și mă bucur. La naiba cu Daewoo!
Mulțumesc pentru asta!
Nu e bine. Au întrecut măsura!
Dacă nu ne adunăm,
șobolanii ăștia o să controleze piața!
Dar sunt de treabă și muncesc. Nu e problema mea.
Nu sunt deloc așa.
Sunt șmecheri și sunt gata să te trădeze oricând.
Calomniezi niște oameni de treabă.
Nu uita că și tu ești contrabandist!
Nu, te înșeli, Carlos.
Noi cheltuim aici banii.
Dar ei trimit banii în Coreea.
Să găsim o soluție.
O să primești mai mult de Crăciun.
Bine, relaxează-te!
Îți permiți să râzi.
Ce mai faci, Perez? Muncești mult, omule.
Bea astea.
Nu vă apropiați!
Ce se petrece?
Ce-i cu el? Perez!
Ce se întâmplă?
Perez! Hei!
Calmați-vă! Ușurel!
Lăsați armele! Să discutăm.
- Arestați-i! - Armele!
Ce v-a apucat?
Intrați! Repede!
Punctul de control 6-0-7.
Repet, punctul 6-0-7.
Ce confiscare?
Calmați-vă, vă rog!
- Să mă calmez? - Nemernicii!
Crăciunul e în mai puțin de zece zile!
- Ce vindem? - E sezon de vârf.
- Dați-vă! - Gata!
Dacă ratăm sărbătorile, suntem terminați.
- Ce ne facem? - Haideți!
- Sună-l! - Asumă-ți responsabilitatea!
De ce ar face Carlos așa ceva?
L-am lăsat să câștige la poker săptămâna trecută. Totul era bine.
Jeon Soo-young.
Știi ceva?
Ce să știu?
Mă bănuiești pe mine?
Au confiscat două containere de marfă! 400 de milioane de woni!
Bine. Sunt doar frustrat, atâta tot.
Nu te ocupai tu de superiori? De ce dai vina pe mine?
M-am săturat de tine, golanule.
Te crezi șmecher acum?
Te-ai extins prea agresiv!
Viața mea e în joc de fiecare dată! Ce faci tu în spate?
Ce naiba credeți că faceți?
Tăceți!
O să vorbiți doar când o să aveți un plan.
Aveți vreo idee?
Cúcuta.
Ce e cu Cúcuta?
Venezuela e plină de marfă de contrabandă.
Dacă am ajunge la Cúcuta…
Ai dreptate.
Dacă ajungem la Cúcuta, putem lua marfă din Venezuela.
Nu vor fi produse coreene,
dar o să ne țină pe linia de plutire.
Cine se duce acolo? Cine o să intre pe teritoriul rebelilor?
Am auzit că e plin de rebeli înarmați.
Nu știu dacă e decizia corectă.
Ai alt plan?
Mamă!
Ce situație aiurea!
Am băgat 200 de milioane de woni.
Tot ce am.
Fără ei, sunt mort.
Da…
Sunt toți aici.
Bine.
Rebelii nu mai sunt ca înainte.
De ce nu te duci cu el, dle Park?
Chiar așa.
E periculos să meargă singur cu atâția bani.
Mamă! Ce…
Ce naiba? Cu asta te ocupi acum?
Dă-mi-i!
Poți s-o iei de la capăt.
Deci chestia aia…
- Dă-mi-i! - Ce să-ți dau?
Dă-mi-i, Kook-hee!
Știu și eu despre ei, deci…
Unde sunt?
- Kook-hee. - Lasă arma!
Las-o! La naiba!
Dă-mi-o! Las-o jos!
- Kook-hee! - Dă-mi-o!
- Ce faci? - Kook-hee, dă-mi-i, te rog.
- Dă-mi-i mie! - Lasă arma!
Futu-i, de ce ai tras?
Dacă ne prind, e vina ta!
Laoparte!
Futu-i!
Kook-hee.
Tată!
Banii mei…
- Banii mei… - Tată, sângerezi.
La naiba cu Columbia!
- Columbia… - Nu vorbi!
Nu vorbi! Ce naiba!
Tată!
Sunt obosit.
Kook-hee.
Tată!
Mama naibii!
Tată!
Auzi…
Lasă-l!
Kook-hee.
Știu că nu e momentul să discutăm despre asta…
dar unde sunt banii?
O să vi-i dau înapoi.
Ce-ai de gând să faci?
Nu avem bani de afacere și ai pierdut și capitalul rămas.
Ce-o să faci?
O să vă dau banii.
Cum naiba o să ni-i dai înapoi?
Ce? Dă-mi drumul! Am spus ce gândim cu toții!
O să vă dau banii.
Am spus că vi-i dau!
Dă-mi drumul!
Banii mei!
Dă-mi drumul!
E tot ce aveam!
Scuze! Vi-i dau înapoi.
Vi-i dau înapoi.
Ia-i și pleacă.
Undeva. Oriunde.
Unde să plec?
Aici e magazinul meu. Rămân.
Idiotule!
Poți fi împușcat oricând.
Ce-ai de gând să faci?
Ticăloșii ăia de vameși!
Să-i lăsăm toată marfa lui Alejandro…
Ce-ai spus?
Ce-au făcut?
Ce-au făcut vameșii?
Fir-ar!
Au predat toată marfa.
Au confiscat-o și au trimis-o la depozitul lui Alejandro.
Columbienii o s-o primească înainte de Crăciun.
Vor să înfunde coreenii.
Pleacă de-aici!
Așa poți supraviețui.
Fir-ar!
Nu! Ce tâmpenie!
Nu!
Nu, nenorocitule! Futu-i!
Nu uita de cei 50.000 de pesos!
Calmează-te, gras nenorocit! Devine interesant.
Ce e? Cine sunteți?
Nu m-auziți?
Am întrebat cine naiba sunteți!
Am venit după marfă.
După marfă?
Nu trebuia să veniți mâine?
Știi…
Știi cât de nerăbdător e șeful.
Trebuia să sunați înainte.
Ne luați de proști?
- Uite ce e, amice! - Nu!
Alejandro face pe șmecherul.
Alejandro chiar e un nemernic.
- Mersi pentru țigări. - Da.
Dar trebuie să verific.
Câtă gălăgie face!
Stai liniștit, nu răspund. Să ne grăbim!
Ai ajuns primul.
Și celelalte camioane?
Fir-ar, n-ai fi venit singur.
Nu fugi!
Nu!
Te rog, nu!
Oprește-te!
Nu!
Te rog, oprește-te! Nu-l omorî!
Dă-mi drumul, nenorocitule!
Lasă-mă!
Sg. Park l-a trimis pe Miguel.
Am supraviețuit de sărbători,
dar nu s-a terminat.
Oamenii de aici nu folosesc armele de Crăciun.
E cam liniște, Soo-young.
Dacă stăm liniștiți, o să fie bine.
Apropo… cum rămâne cu Kook-hee?
Kook-hee?
Acum te simți vinovat?
Tu ești cel care i-a spus.
Ai spus să aștept momentul potrivit…
Ce naiba?
Eu ți-am spus asta?
Zici că eu l-am plătit s-o facă. Am făcut eu asta?
Nu, dar…
E student din Coreea?
De ce-ți pasă de el?
Să închizi devreme.
Alejandro!
Ce dracu'? Ticălosule!
Ce naiba te-a apucat?
N-am fost eu! E o neînțelegere!
Nu? N-ai fost tu?
Băiatul tău mi-a jefuit depozitul, dar nu i-ai ordonat tu?
Dacă ți-aș jefui depozitul,
n-aș face-o așa!
Nu știi cine sunt eu?
Sunt Park Jang-su, nenorocitule!
- Bună, Jae-ung! - Unde ești?
Sunt pe drum.
Ce mai e acum? Ești îngrijorat?
O să fii bine? Așa ar trebui, nu?
Nici Alejandro nu poate rezolva cu vama.
Se ocupă dl Park, nu-ți face griji!
Fir-ar, Kook-hee! Scuze, nu trebuia să zic asta.
Jae-ung.
Doar tu și Soo-young ați venit la înmormântarea tatălui meu.
Știi că te plac, nu?
Da.
A fost o zi lungă.
Bine.
Dacă e o neînțelegere, hai s-o lămurim!
Uite cum facem. Putem uita totul.
Îmi dai băiatul și ne consolidăm prietenia.
Bem pentru împăcarea noastră!
Prietene.
Columbienii uită repede trecutul.
E greu să trăiești de pe-o zi pe alta.
Foarte greu.
Noroc!
Ai venit.
Don Alejandro mi-a promis că n-o să facă scandal.
Totul e în regulă.
Dar nenorocitul ăsta urât ne cere jumătate din profit.
Știai asta?
Ce? Ce vrei să spui?
Stai puțin!
Puștiule, ai uitat unde ești?
Suntem în Columbia.
Aici se vorbește spaniolă!
Ascultă bine!
N-am nici bani, nici marfă pentru hoți ca tine.
L-am plătit dublu pe acel sicario angajat de tine.
Nenorocitule!
Ce-ai făcut?
Nu…
Nu știu ce e în capul tău,
dar e plin de prostii.
Kook-hee.
Ce faci?
Spune-mi!
Trebuie să ajung în Zona 6.
Unchiule.
Compasiunea e calea spre iluminare.
Compasiunea e calea spre iluminare!
Carlos, felicitări pentru promovare!
Și condoleanțe!
Știu că Alejandro vă era prieten.
O să aflăm mai multe când o să prindă ucigașul.
Ce vreți să spuneți?
Mulți se întreabă de unde avea Alejandro toată marfa coreeană în depozitul lui.
Vă rog să le permiteți coreenilor să contribuie la revitalizarea
economiei columbiene.
Îți spun un lucru.
Nu-mi plac torturile.
O să vă placă.
Așa-și arată coreenii recunoștința.
E un mesaj de la Kook-hee?
E dorința comercianților.
Kook-hee, am găsit-o pe târfa care ți-a ucis tatăl.
Ne mai vedem, prietene!
Sg. Park și-a ținut gura…
și oamenii se tem acum de mine.
TREI ANI MAI TÂRZIU
Din cauza scutirii de taxe vamale din Bogotá,
corupția a pus stăpânire prin dare de mită.
Piața San Andresito e plină de marfă de contrabandă
și, în ciuda opoziției contrabandiștilor,
raziile nu se vor opri.
Congresul a propus o lege împotriva contrabandei.
Vom elimina toate activitățile ilegale
din piața San Andresito.
BOGOTÁ BUN-VENIT LA EL DORADO
Lege împotriva contrabandei? Să lase naibii prostiile!
Are țara asta vreun bun care n-a fost introdus ilegal?
Nu te agita!
Ce e cu vama?
Se zvonește c-o să facă razie în piață.
Kook-hee!
Ai călătorit bine?
Te-ai întors binedispus de la Seul!
E doar o fază!
Reformă, pe naiba!
Nu e o problemă atât de simplă.
Chinezăriile sunt mai ieftine, iar costurile noastre au crescut.
Trebuie să schimbăm ceva.
Stai puțin.
Vrei să acceptăm legea împotriva contrabandei?
Asta spui?
Suntem în Bogotá.
În Columbia.
Cât crezi că va dura?
Trebuie să ne ascundem o vreme. Asta facem mereu.
Chiar e vorba despre contrabandă?
Tipii ăia?
Ei vor să alunge coreenii din San Andresito.
Doar știi asta!
Jae-ung!
L-am văzut pe Carlos cu altă fată.
Are multe cheltuieli acum. Înțelegi?
Fii pregătit!
Frate, ajunge!
Eu iau decizia.
Ticălosul!
DIPLOMĂ DE ONOARE
DECORAȚIE PREZIDENȚIALĂ SONG KOOK-HEE
Hei!
Nu le atingeți!
Laoparte! Dați-vă, ticăloșilor!
Pune-o jos!
- Nu! - Nu le atingeți!
Lăsați-le!
Laoparte!
Stați așa!
Nu le atingeți!
Haideți să discutăm.
Așteptați!
Protestul față de legea împotriva contrabandei
devine tot mai violent.
Cartierul comercial Santa Fe, care se opune cel mai aprig,
e condus de imigranți coreeni, care sunt în conflict cu poliția.
De ce naiba faci asta?
Ai zis că aștepți.
Foc! Ajutor!
Uită-te la ei!
Au scăpat de sub control.
Ce naiba vrei să fac?
Domnule.
Pe bune?
Ai încredere în mine! Mă ocup eu!
Sanches.
Lasă-l în pace pe tipul care vine.
A zis că se ocupă el. N-avem nimic de pierdut.
SUPRAVIEȚUIRE
Garantați-ne supraviețuirea!
Afară cu poliția și vama!
O să murim, ce naiba?
Îi conving eu, bine?
- Pe cine? De partea cui ești? - Nu ne alegem taberele acum!
Dle Song, am auzit că susțineți legea! Am spus noi că o susținem?
Niciunul n-a spus!
- Garantați-ne supraviețuirea! - Supraviețuirea!
Mai repede! Las-o jos!
Stați departe!
Dă-mi drumul!
Mă ustură ochii! Nenorociților!
Nenorociților!
- Ce naiba? - Du-te dracului!
Stai liniștit!
Scoate pe toată lumea!
Prin orice metodă!
Ascultă!
Dă-le ce vor!
Orice ar fi!
Ticălos inutil!
Fir-ar să fie! Pe bune?
Mai am puțin și mor.
Dar un tort nu e suficient pentru incidentul ăsta.
Să aducă măcar o ladă de mere.
Tu ce zici?
Nu mă pot lăsa de fumat, deși am diabet.
Așadar? Ce le-ai spus, unchiule?
Vai, ce să spun?
Sunt președintele Asociației Coreene, dar sunt neputincios.
Oamenii din orașul meu natal sunt mereu neutri.
Apropo…
călugării nu pleacă pentru că nu le place templul.
Nu le place călugărul-șef.
Nu întrece și tu măsura!
Aranjează o întâlnire.
Bine.
Un mall sună bine.
Terranova.
Ce nume grandios!
Cât timp a trecut?
Nu prea mult.
Piața se va schimba oricum.
Doar magazinele legale vor supraviețui.
Tu ești comerciantul legal, iar eu sunt contrabandistul?
N-am spus asta, frate.
Bine.
Sg. Park nu mai e.
Tu ești capul acum.
O să te afecteze cel mai tare pierderile și daunele.
Înțeleg.
Dar să pleci și tu.
Nu te mai implica în piață!
Nu-mi mai spune „cap”.
Auzi, capule!
Călugărul pleacă din templu dacă nu-i place.
De ce să încerci să-l renovezi?
Dă-o dracu' de treabă!
Ai vrut un mall care să-i zăpăcească pe sud-americani.
Scuze, frate!
Să nu facem asta.
Era visul nostru.
Al nostru?
Încearcă să…
Visul „nostru”?
Al nostru?
Nu face asta!
Era visul meu! Cum a devenit al nostru?
Ce vrei să spui?
Închidem rutele de contrabandă.
Și noul mall va vinde doar marfă legală.
Legală? Ce prostie!
Am fost prost că am venit aici. Ridicați-vă! Să mergem!
Oricum, suntem străini în țara asta, nu?
Noi suferim, nu ei.
Crezi c-am dus o viață ușoară aici?
După părerea mea,
habar n-ai cum merge treaba pe-aici.
Cum merge?
Dacă faceți ca mine,
îmi asum responsabilitatea pentru marfa confiscată.
Acopăr cheltuielile.
Asta nu e singura problemă!
Așa o să fie de acum, nu?
Dacă o să mai suferim pierderi, o să le acoperi și pe alea?
Spune!
De ce nu răspunzi?
Formăm…
o nouă Asociație a Coreenilor.
E suficient?
Cineva trebuie să administreze noul mall.
Dă-ne drepturi de administrare
și ne mai gândim.
Dle Park.
Spune-i să lase prostiile! Am supraviețuit timp de 20 de ani.
Nu-i așa?
Nu se poate încheia așa.
Nu-i așa?
O să-ți fie de folos cândva.
Doar suntem în Columbia!
NENOROCITULE
Pune-o pe suport.
La gunoi cu asta.
Alo? Vin imediat.
Vin.
Kook-hee!
Să mergem!
La naiba cu Columbia!
APEL DE INTRARE NUMĂR NECUNOSCUT
Tu ai făcut-o, nu?
Da, eu. Ești fericit acum?
- Spune-i lui Kook-hee că n-am fost eu. - Crezi că scapi?
Spune-i că tu ai făcut-o, la naiba!
Spune-i tu, idiotule! Tu și Kook-hee sunteți apropiați.
L-ai tot pupat în fund, idiotule!
Ce? Te temi că n-o să te creadă?
Laș nenorocit!
Să mănânci căcat, nenorocitule!
Tâmpitule!
Ți s-au vindecat rănile?
Mașina asta e blindată.
Are 22 de plăci de blindaj și geamuri de policarbonat, nu sticlă.
Da, frumos.
Da, e frumoasă și rezistentă.
Să știi…
că-ți sunt recunoscător.
Serios.
O să te ajut cum pot.
Nu stau mult.
E în regulă, nu te grăbi.
CLINICĂ DE ACUPUNCTURĂ
Hei!
Eu sunt.
Da!
Nu înțelegi?
Anulați-mi zborul de peste două zile!
Vreau un zbor mai rapid!
Da, oriunde!
Cel mai rapid!
Da, e bine.
Poftim.
Dacă mergi departe, smaraldele se transportă mai bine.
Apropo…
unde te duci?
Nu știu. Contează?
Mă ascund până se liniștesc apele.
N-o să se liniștească prea ușor.
Stai. Să-ți mai dau câteva.
N-am făcut-o eu.
N-am făcut-o.
Știu.
- Ce? - Știu că n-ai făcut-o tu, frate.
Eu am făcut-o.
Ce vrei să spui?
Trebuie să spargi punga plină de puroi.
Toți cred că cineva a vrut să mă omoare, dar a eșuat.
Așa că…
nu va mai îndrăzni nimeni.
- Termină cu prostiile! - Să uităm de asta.
Nimeni n-a fost rănit.
Întoarce-te acasă.
Nemernicule, ești arogant până la capăt, nu?
N-o să repet.
N-o să mai încerce nimeni?
Te omor eu, nenorocitule!
Crezi că mă opresc aici?
O s-o omor…
și pe mama ta și…
Nu te mișca! Introduc acul.
Sper să nu se mai întâmple niciodată așa ceva între noi.
De ce să vii la capătul lumii,
ca să te porți așa cu compatrioții?
Îți amintești?
Mi-ai spus să ajung în Zona 6.
Îmi amintesc.
Dar, sincer să fiu,
nu mă așteptam să reușești.
E impresionant.
Vai! Gata, ajunge.
Mi-a ajuns.
Vai!
La cucaracha, la cucaracha
Nu mai poate merge
Pentru că nu are
Pentru că-i lipsește
Marijuana de fumat
La cucaracha
Nu mai poate…
Unchiule.
De ce-ți spuneau localnicii „gândac”?
Nenorociții nu văzuseră prea mulți asiatici.
În plus, sunt micuț.
M-au crezut prostănac.
Nenorociții ăia n-au nimic.
Știi ce ființă de pe Pământ
va supraviețui până la sfârșit?
Ce ființă?
Gândacul.
La cucaracha.
Câtă însemnătate!
Viața…
e copleșitoare.
Dle Song, să oprim aici. Fac pe mine.
E antiglonț!
Antiglonț!
Nu poate fi spartă!
Prostule!
Ce nu înțelegi, golanule?
N-o poți sparge.
Înțelegi?
Alo?
Mă auzi?
Mașina e și izolată fonic.
Vai de mine!
Ciudat, nu?
Mi-am trimis soția și fiica la Seul, fără voia lor.
Au trecut trei ani de când am zis că merg la ele.
Nu știu ce mă ține aici.
În fine, nepotul meu drag e diferit.
Nu-i așa?
Diferit de tatăl tău și de ceilalți coreeni de aici.
Dar știi ceva?
Ești mult prea diferit.
Asta creează probleme.
Salută! E fiul cel mare al lui Alejandro.
Impresionant!
BOGOTÁ
ORAȘUL CELOR PIERDUȚI
Subtitrarea: Iulia Ștefan