Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
CIHLA
Jenom se v projektu vezeš.
Jak můžou urychlit vydání o dva měsíce?
Máme smlouvu. Beta testování je ještě daleko.
To bude průser.
Skoro všechny questy jsou zabugovaný. Potřebujeme tvůj input, Time!
- Time, slyšíš nás? Musíš… - Technicky vzato to není…
- Slyšíš nás? - Do háje.
- Ale no tak. Haló? - Potřebujeme tě.
Potřebujeme zpětnou vazbu.
Tři věci, co na mně miluješ.
Oči, srdce a pihy.
Jsou jak hvězdná obloha.
Já miluju tvůj smích.
Mám ráda, když se směješ.
Ahoj.
A taky mám ráda, když vyprávíš.
I třeba jenom děj počítačových her.
Hele, tady jsi.
Sakra.
Time?
Všechno v pohodě?
Haló!
Co děláš? Vyděsilas mě.
Promiň.
Všechno v pohodě?
Jo, dobrý.
Pojď, chci ti něco ukázat.
Máme teď hovor.
Ahoj, Antone.
- Ahoj. - Čau.
Mělo by to být hotový.
A dohlídněte, aby vaši kolegové neponičili kamery na dveřích.
Zdravím, pane Friedmane.
- Rekonstrukce už finišuje? - Bylo načase, ne?
V HafenCity hoří něco velkýho. Jsou toho plný zprávy.
Díky za trpělivost. Byly to dlouhý tři měsíce.
Ale už bude jenom líp.
Jo, to bude. Hezký večer.
- Hezký večer. - I vám.
Dáme si pizzu?
- Zlato, já tam mám ten hovor. - Dej mi minutu.
Zrovna jsem ji vyzvedla ze servisu.
Super.
Poslední výlet, než nám to začne!
Co Paříž?
Co s ní?
Vyrazíme. Když pojedeme přes noc, budeme na snídani v Café de Flore.
A pak pojedeme dál. Je jedno kam.
Začneme znova.
Společně.
Dala jsem výpověď.
Potřebuju obrátit list, Time.
A ty taky.
Když to neuděláme teď, tak už nikdy.
Vím, že jsem to slíbil. Chci to udělat.
Akorát nemůžu jen tak seknout s prací.
Liv, ta hra je moje…
Je pro mě důležitá. Chápeš?
Nemůžeme jet jindy?
Jasně, jindy.
Promiň, musím to vzít.
Slyšels, že vydání má být o dva měsíce dřív?
Liv?
Pojedu bez tebe.
A už se nevrátím.
- Jako fakt? - Nikdy se nezměníš.
Počkej… Takže mě jako opouštíš?
Je konec?
Co to má být?
Netuším.
Pusť mě ven.
- Já to tam nedal. Jak bych… - Pusť mě ven!
Netuším, co to je. Nejde s tím pohnout.
Haló? Kurva… Haló?
Time?
Možná to souvisí s tou rekonstrukcí.
Haló!
Udělej něco! Ty vole…
Haló?
MAJITEL
Slyšíte mě? Je tam někdo? Haló!
ŽÁDNÝ SIGNÁL
- Máš signál? - Cože?
Máš signál?
Nemám ani Wi-Fi.
Do háje, nic neběží.
- Už máš signál? - Ne.
Nejsou to uhlíkový vlákna.
Ani tekutá žula.
Z jakýho je to materiálu?
Vůbec nechápu to uspořádání a různou velikost cihel.
Proč by někdo stavěl takovou zeď?
Ty jsi architektka.
- Mám to zkusit? - Nech mě.
Tak pojď.
Je to po celým schodišti.
Přece nemohli zazdít celej barák přes noc.
Uklidni se!
Haló?
- Hej! - Ahoj!
Jste v pořádku?
Čau! Nemáte tušení, co se tu děje?
Nemůžeme se dovolat hostiteli našeho Airbnb. Nic nefunguje.
- Ani u nás. - Sakra. Chci vrátit prachy.
Musím si šlehnout.
To není dobrej nápad.
- Nedělej to. - Taky tam máte černou zeď?
Jo.
To nás chce ten superhostitel zabít?
Kurva!
Do prdele!
- Kurva! - Možná si radši šlehni.
Viděli jste včera v noci něco?
Jak se to stalo?
- Nevšimli jste si? - Ne.
Když jsme se probudili,
už to tam bylo.
Ta… věc.
Umřeme tu, že jo?
Nejste sami. Bude to v pohodě.
Dobře to dopadne.
Do prdele.
Kurva.
Zlato? Nech mi trochu, jo?
Do prdele.
Hádám, že lednice je prázdná.
Určitě se to dá nějak vyřešit.
Musíme zkusit všechno. Jako ve hře.
Tohle není žádná tvoje podělaná počítačová hra, Time!
Jak podělaná? Co tím chceš říct?
Na tohle nemám.
Tak proč to říkáš?
Jsme tu pohřbený zaživa. Chápeš to?
Jsme zazděný v baráku uprostřed města!
Je jenom otázkou času, než nás najdou.
V budově kompletně zakrytý síťovinou?
Mohli jsme včera odjet, kdybys nebyl takovej…
Jen to řekni.
To je fuk.
Stejně už nejsme spolu.
Jasně. Zase jdeš pryč?
Díky, že jsme to mohli probrat!
Kurva!
Promiň, nemyslela jsem to tak.
Chceš napít?
Koukej.
Tak jo, co teď?
Tady kolem těch čtyř bodů je pole nejsilnější.
Jsou to samý čtverce.
Třeba by se s tím dalo nějak interagovat.
- Co děláš? - Zkouším s tím interagovat.
Ty bláho.
To nebyl dobrej nápad. K zemi!
- Dobrý? - Jo.
To ne.
Dobrý.
Promiň.
Hotovo?
Jo.
Děkuju.
Já děkuju.
Řekni prosím, že to zítra zmizí.
Chcípnu v týhle díře!
- Chci ven! - Hej!
- Potřebujete pomoc?
- Prosím, ne! - Chci ven!
- Do háje. - Hej!
Haló?
Haló!
Jdeme k vám. Můžeme?
Hele…
Jsi v pořádku?
No tak. Dobrý?
- Vstávej. - Já… já…
Já ho…
On…
Pojď, jdeme pryč.
Dej jí pokoj!
Nech ji bejt!
Kurva!
- Ještě jednou na ni sáhneš… - Přestaň!
Co to děláš?
Zbláznil ses? Ani se mě nedotknul!
- Vždyť krvácíš! - To jeho krev!
Cože?
Chtěla jsem praštit zeď, ale omylem jsem trefila jeho.
Nikdy by mi neublížil.
Jasný? Nikdy.
Vím, že to myslíte dobře, ale…
Šlehli jsme si trochu víc, než jsme měli.
Jenom mi chtěl pomoct.
Je to nutný?
Dokud nevystřízliví.
Není ti nic?
A tobě?
Vezmi si to.
Hned se vrátím.
Omlouvám se. Za všechno.
To nic.
Mimochodem, já jsem Ana.
A tohle je Marvin.
PRIVÁT ZÁKAZ VSTUPU
Příští rok se chceme vzít.
Můžete nám přijít na svatbu.
Pohoda.
Miluju tě.
Teď jenom odpočívej, jo?
Tak co?
Hledám něco, co by nám pomohlo ven.
Jasně.
Olivie.
Kašli na to. Škoda kladiva.
Říká ten, co se mě pokusil zabít?
Co?
Předtím ses na něj vrhnul.
Pardon.
Já říkala, ať s tou extází brzdíš.
Co? Říkalas, ať si ještě šlehnu.
Měla jsem ti snad říct, ať medituješ?
Měla jsem strach.
Miluju tě.
Já tebe taky.
Má pravdu.
To kladivo se nám bude hodit.
Tak co uděláme?
Rozbijeme podlahu.
První patro, přízemí, sklep.
Co je ve sklepě?
Dům postavili na přelomu století. Konkrétně v roce 1897.
Za druhý světový přistavěli protiletecký kryt.
Viděla jsem ho, když jsme se nastěhovali.
A jak se přes něj dostaneme ven?
Některý jsou napojený na metro.
Co to podle vás znamená?
Těžko říct.
Třeba je to nějaká zvrácená únikovka.
Minulej týden kolovala po TikToku spousta nahrávek UFO.
Že by ufoni?
- Něco takovýho. - Není to snad jedno?
Na tuty to byl náš superhostitel.
- Je to jeho barák, ne? - Je to milej chlap.
To jsou ty nejhorší vždycky.
Hlavně musíme ven.
Pane Oswalte?
Haló?
Pane Oswalte?
Haló?
Time. Chytej.
Díky.
Padej zpátky nahoru.
- Omlouvám se za to, ale… - Moje zásoby mi nevezmete.
- Vrať se. - Ani je nechceme.
- Padej! - Pane Oswalte!
Prosím.
- Musíme do sklepa. - Přes můj byt ne. Padej!
Dědo, neblbni.
Vrať se do pokoje, Leo.
Jsou to sousedi, ne nepřátelé.
Jo, a za tři dny tě zabijou kvůli doušku vody.
Když se dostaneme dolů, budeme tou dobou dávno pryč.
Dole jsou tunely, ne?
Řekni jim to.
Jsou.
Tak nám pomozte, prosím.
No tak, dědo.
Jestli jí zkřivíš jen vlásek…
schytáš to.
Dobře.
Máme i žebřík.
Mohl by se pak hodit.
Lidi, nerad prudím,
ale nemohli byste mi to už sundat?
Proč je svázanej?
To bylo jen takový nedorozumění.
Přesně tak.
Jestli ti zase hrábne, pan Oswalt ti ustřelí palici.
Že jo, pane Oswalte?
Co trochu pohybu?
Na vystřízlivění.
Fajn.
Sakra.
NEVÍM, CO SE DĚJE. SNAD JSI V POHODĚ.
PROMIŇ. PROSÍM, ODPUSŤ MI.
Neodešlou se.
Včera večer jsem se pohádala s mojí holkou.
Řekla jsem jí, ať odejde.
Nejradši bych to…
- Možná… - Zase ji uvidíš.
Dostaneme se ven.
Určitě?
Neboj.
Bylo to děsně rychlý.
Ráno jsem šla okolo čtvrtý na záchod.
A když jsem se vrátila…
už to tu stálo.
Úplně najednou.
Zničehonic.
Pane Oswalte?
To je vaše?
Co to je?
Kamera. Dal jste ji tam?
To není naše.
Detektory kouře nechal nainstalovat Friedman.
Ale už bude jenom líp.
Co to má sakra bejt?
Kurva.
Natáčejí nás.
Je to nějaká podělaná hra.
Jako Hra na oliheň nebo Big Brother.
Nějaký zazobanci si honěj nad naším utrpením.
A pořádá ji váš domácí.
Jo, přesně tak.
Tak se ho zeptáme.
Bydlí hned za touhle zdí.
Zase další díra?
Pane Friedmane?
Pane Friedmane!
My radši počkáme tady.
Dobře.
Vadilo by někomu, kdybych si to půjčil?
Jo, vadilo.
Všem.
Tohle bude stylovější.
- Ježíši… - Kurva.
Kde jsou?
- Co? - Kde má ruce?
Nikde tu nejsou.
Liv? Jen klid. Hlavně, ať nedostaneš záchvat.
Liv, dýchej zhluboka. Nic se neděje.
Soustřeď se na dýchání, prosím tě.
- Liv, no tak… - Chci pryč, chci…
- Nezbyly nám nějaký drogy? - Zapomeň.
Měli jsme jet do Mnichova a radši zevlit v nějaký pivní zahradě.
- Prohledali jste celej byt? - Jo, nikde nic. Ani vrah!
Neslyšel jste nějaký další hlasy?
- Byl tam ještě někdo? - Ne, jen on.
Sobota, dědo. Je sobota.
Třeba to není skutečný.
Třeba je to jen noční můra.
Nebo nám nesedly drogy.
Kašli na zásoby a nebuď takovej paličák.
Nebo jsme fakt napojený na stroje.
Na nějakou zvrácenou AI.
Kotě, to je zápletka Matrixu.
Co když jo? Ten film je pravěkej.
Povol, ty blbá sračko! Ty vole!
Time, co když s tím nějak souvisí ten požár v HafenCity?
OBŘÍ POŽÁR V HAFENCITY PARALYZOVAL DOPRAVU
- To je moc daleko. - Ta zasraná…
Time!
Slyšíš mě?
- Time. - Čau.
Není ti nic?
Do hajzlu.
Kurva. Pojď ke mně.
- Sakra. - Krvácíš.
Kurva. Zase jsi to zvoral.
Jste v pohodě?
- Jo. - Jo.
Tak pojď. Musíme se tam nějak dostat.
Já nikam nepolezu. Zlámu si vaz.
Ne, zůstanu tady.
Já tě tady nenechám.
Proboha…
Radši si ji vezmi, beruško.
Na ochranu.
Zbláznil ses?
Bez tebe nikam nejdu. I kdybych tě měla nést na zádech.
Dej to někam a pojď už.
Tvoje máma by mě taky neposlechla.
To je jistý.
Dobrý.
Ty kráso.
Tomu říkám entrée.
Sestoupili jste z nebe jako andělé.
Jen se jim tak úplně nepodobáte.
Promiň, ale kdo…?
Pardon, jsem Yuri. Antonův dobrej kamarád.
Jsem tu na pár dní.
Jen nějak nechápu, proč jste šli stropem.
Je to jediná cesta do sklepa.
Je tam protiletecký kryt s přístupem ven.
Nemáte tušení, co se děje, co?
Kontaminace.
Vy.
Vy víte, o čem mluvím, ne?
Přežil jsem útoky.
Tohle se jim ani v nejmenším nepodobá. Víš kulový, kamaráde.
Říkám vám, že tohle je bezpečnostní opatření.
Super ultra high-tech.
Ale na naši ochranu, samozřejmě. Chápete?
Proti jakýmukoli typu útoku.
Máš pro tu teorii taky nějakej důkaz?
Ty nesleduješ zprávy?
Nemyslím ty mainstreamový média, co nám lžou.
Deep state.
Novej světovej řád. Nic?
Kde že je Anton?
Pravděpodobně selhání srdce.
Najednou zkolaboval. Přímo před tou zdí.
Mohl mu vypovědět kardiostimulátor.
Z vteřiny na vteřinu.
Vždycky byl květinka.
Ale taky génius ve svým oboru.
To je mi líto.
Jo, upřímnou soustrast.
Děkuju.
- Musíme jít dál. - Zůstaňte.
Co když má pravdu a venku je všechno kontaminovaný?
Tak tam umřeme.
- A co když ne? - Riskneš to?
Že skončíme jako superhostitel?
Musíme ven.
- Jo, promiň, odcházíme. - Jo.
Jo…
Já si to vezmu, beruško.
Děkuju.
Hned přijdu.
Zabilo ho to.
Ta zeď?
Zabil ho stres, jak se to snažil rozlousknout.
Byl tou zdí posedlej.
Ne každej tohle ustojí.
Některý lidi se prostě zcvoknou.
To s tvým kamarádem mě mrzí.
Jo, mě taky.
Hele…
Hodně štěstí.
Vypadá to dobře.
Tak jo.
Můžeš dolů.
- Zvládnete to? - Jo.
Tak pojď.
3. HAMBURSKÝ BOXERSKÝ VEČER
To je ono?
Jo, vypadá to tak.
Pecka!
KRYT
- To ne! - Co je to za blbost?
Klid. Poradíme si jinak.
Ne! Jak je to možný?
- Jsme dva metry pod zemí! - Zasraný…
Co to má kurva bejt?
Kapitalistický prasata!
To bude dobrý.
Zvládneme to.
- Prasata! - Marvine, dost! Přestaň!
Pořád ho potřebujeme. Zlomíš ho!
- Nech toho, zlato! - Zničím to!
Uklidni se, mladíku!
Kurva.
Jsem v klidu.
Pardon. Už jsem klidnej.
Naprosto klidnej.
Zhebni, ty zamrdaná, dojebaná, zpíčená zdi!
K zemi! Všichni dolů!
- Liv, jsi v pohodě? - Jo.
Dědo?
Dědo!
To ne!
To bude dobrý.
No tak, pomozte mi!
Bude to dobrý.
Není tu někde lékárnička?
- Musíte tlačit na… - Naser si!
To bude dobrý, dědo.
To bude dobrý.
Moc mě to mrzí.
Ale asi buďte rádi. Fakt.
Nejspíš tu stejně všichni umřeme.
No tak. A co nějaká naděje?
Jen říkám, že může chvíli trvat,
než naběhnou záložní systémy.
Ta věc musí mít filtraci vzduchu,
jen nevíme, jak to funguje.
Proč my?
Co když jsme tu z nějakýho důvodu?
Třeba jsou si naše životy podobný nebo tak něco.
V 15 jsem byla dvě minuty klinicky mrtvá.
Po pádu z kola.
Nezažil jste někdo něco podobnýho?
Máma před dvěma lety umřela na rakovinu.
Byla jsem s ní až do konce.
Někoho jsem zabil.
Ve službě. Jsem policajt.
Nejsem na to pyšnej.
O tobě to víme.
Byla to nehoda.
A tys ji způsobil!
Omlouvám se. Nevěděl jsem, že se ty kulky vrátí.
Je mi to líto!
Omlouvám se.
A co vy dva?
Přišli jsme o dítě.
Liv, prosím…
Potratila jsem.
Bože…
Jak jsi mohla? Nic jim do toho není.
Ale nám dvěma jo.
Přijde ti na to vhodná chvíle?
Jo, možná jo.
Nevím, jak dlouho ještě budeme naživu.
Tak fajn. Co chceš slyšet?
Jo, stalo se.
Co se stalo?
Řekni to.
- Řekni to! - Přišli jsme o dítě!
To se stalo! A kurevsky jsem trpěl! A teď jsi mě po sedmi letech opustila,
protože jsem neměl koule dát přes noc výpověď!
Přes noc?
Chtěla jsem nám změnit život!
Nešlo o tvou blbou práci.
Měli jsme si k sobě znova najít cestu a dát se do kupy! Ale tys nechtěl!
- To je blbost! - Nic jsi neřekl!
Nic!
Přijeli jsme domů z nemocnice,
tys zasednul k počítači a tím to haslo!
Už jsme o tom nemluvili.
Náš život tvoří jenom samý mlčení
a sliby, že to uděláme pak. Neustále je všechno až pak.
Ale skutek utek!
To není fér. Pracoval jsem, abych se s tím…
- Není to fér? - Snažil jsem se s tím vyrovnat!
Dva roky se kvůli tobě držím!
A je mi z toho zle!
Potřebuju se nadechnout. Ale to už s tebou nejde!
Potřebovala jsem tě.
A tys mě opustil.
Postavil sis kolem sebe zeď a nikoho k sobě nepustíš.
Už ani neexistuješ!
Hele, nemůžeme tu jenom sedět a doufat. Musíme ven.
Ale jak?
Prohledáme Friedmanův byt.
Můžou tam být dokumenty nebo plány renovace,
záznamy z kamer… Třeba i nějaký vysvětlení.
- Marná snaha. - Máš lepší nápad?
Tak máš?
Můžeme hrát karty, jestli chcete.
Poker nebo třeba… Monopoly.
Je to dobrota. O hodně přicházíte.
Já fazole nesnáším.
Hele, Marvine. Jak se žije v Madridu?
Těžko říct.
Žijeme v Barceloně.
Anton.
Co?
Ty jeho poznámky… Možná na něco přišel.
Musíme je projít.
Zkoušel jsem to. Nedávají smysl.
Jen budete ztrácet čas.
Je to dobrej nápad. Rozdělíme se.
Tak fajn.
Uspořádání cihel.
Snažil se z něj něco vyčíst.
Třeba nějakej vzorec.
Ve velikosti nebo tvaru.
Jo. Čtyři čtverce.
Stejně uspořádaný jsou i v našem bytě.
Zjistili jsme, že tady je magnetický pole nejsilnější.
- Co je? - Měla bys mít radost.
Proč?
Že jste tu uvězněný spolu.
Je mi to líto.
Tibetská kniha mrtvých.
Jak získat přátele.
Měl širokej záběr.
Pěkně zkurvenej záběr.
S vyloučením veřejnosti.
Taky vám přišel ten pokoj nahoře větší?
To nevím.
- Je tu další místnost. - Určitě?
- Jo, je tam. - Jak se do ní dostaneme?
Tohle budou dveře.
Co to je?
Ukaž.
Na nic nemačkej.
Deset čísel. To jsou miliony kombinací.
No paráda.
- Potřebujeme mouku. - Co?
Potřebujeme mouku.
Podívej.
Jeho vizitka.
„Nanoobrana“?
„Epsilon Nanoobrana“? Víš o tom něco?
Byl programátor. O práci nikdy nemluvil.
Nechtěl, nebo nesměl?
Co je tohle?
Mrsknul s ním o zeď, protože na něco nedokázal přijít.
Jak říkám…
Hele.
„Kód.“ Kód k čemu?
K odemknutí?
Máš s něčím problém?
Třeba se smrtelnou dávkou radiace, až zeď otevřete?
Jo, možná.
Dobře, to zužuje množství kombinací z milionů…
na 24.
- Tos spočítal z hlavy? - Jo.
Jdu pro ostatní.
Tak jo, pojď.
Hele, neberte to špatně. Omlouvám se.
Jen nechci, aby se někomu něco stalo. Chápete, ne?
Pojďte. Něco jsme našli.
Já zůstanu.
Yuri, pojď!
Je dobrej nápad jít dovnitř?
Může to být úkryt nějakýho psychopata, co sbírá ruce.
Co když se tam schovává?
Marvine.
Co?
Buď zticha, prosím.
Mazec.
Haló?
No…
Bouchačka má přednost.
Haló?
A kurva.
Udělal si z nás figurky.
Já říkal, že je to hra.
Nechává nás tu chcípnout, brácho.
- Marvine! - Jo, tady.
Do prdele…
Hele. Všechno si nahrával.
A streamoval to elitám.
No nekecej.
- Dělal si z nás figurky. - Říkal jsem to samý.
Nebo to byl zvrhlej šmírák.
Zkus kliknout sem.
Rozdali jsme si to čtyřikrát za hodinu.
Mohl bys to smazat?
- Hotovo. - Díky.
Ten den se to stalo. Počkejte, přetočím to.
Tak jo.
- Vidíte to? - Jo.
- Ještě to tam nebylo. - Přesně.
Stop!
Může mi někdo vysvětlit, co to jako mělo bejt?
Co jsi zjistil, Antone?
Yuri, neříkals, že Anton zkolaboval ve svým pokoji?
Yuri?
Jdu se tam podívat.
Yuri?
Tohle bylo těsně předtím.
Co tam dělá? Fotí si selfíčka?
Leo?
Yuri?
Co to je?
Světlo ze schodiště.
Podařilo se mu tu zeď otevřít.
Yuri?
Co tu děláš?
Kde je Lea?
Cos udělal, Yuri?
Varoval jsem ji.
Kurva!
Leo!
Moc mě to mrzí.
Ty vole! Jsi na hlavu? Zabils ji!
Ani hnout.
Marvine, ta zeď nás chrání.
Jestli to nechcete pochopit,
budu jí s tím muset pomoct.
Hej!
Pusť ho!
- Kurva… - Yuri, pusť ho!
Do prdele!
Ne! Nestřílej!
Co když ví, jak se dostat ven?
Jsi v pohodě?
TŘETÍ SVĚTOVÁ VÁLKA USA VS. ČÍNA
MANIPULACE
APOKALYPTICKÉ
Bála jsem se o tebe.
Jsem v pohodě. Je to dobrý.
Dávám na nás pozor.
Strašně tě miluju.
Já tebe.
Až se odsud dostaneme, vezmeme se.
Hned, nebudeme na nic čekat.
Dobře?
Nespouštěj z něj oči, jo?
Jasně.
Liv…
Není to tvoje vina.
Nemohla jsi to vědět.
Poslyš.
Mrzí mě to.
Já to nechápu. Proč ji zabil?
Protože Lea něco našla.
Cestu ven jako Anton.
Třeba je to nahraný.
Podívám se.
Co když je kód ta zeď?
Jak to myslíš?
Obvykle bývají cihly stejně velký a rovnoměrně uspořádaný.
Ale tohle je chaos. Každá je jiná.
Právě.
Koukej…
Intervaly.
Tečka, čárka, čárka, tečka. Mohla by to být intervalová šifra.
- Jako morseovka. - Je, jenom složitější.
A Anton ji nějak dekódoval.
Ale proč zrovna on?
Protože pro ně pracoval.
Epsilon Nanoobrana.
Víš, kde to je?
V HafenCity.
Budíček, sráči.
Jak Anton otevřel zeď? Mluv.
Jednou mi poděkujete.
Děkuj ty nám, že jsme ti nerozmlátili palici.
Co je to za šifru?
Jak tu zeď otevřeme?
„Všechny lidské problémy pramení z naší neschopnosti
posedět tiše o samotě v pokoji.“ Blaise Pascal, 17. století.
Co to s tím má společnýho?
O tom to celý je. Pořád dál, pořád kupředu.
Vstříc záhubě.
Máš dvě možnosti.
První možnost, mluv.
A druhá?
Kurva!
Ten požár v přístavu. To bylo v Epsilonu?
Jo.
Postavili tu zeď?
Vím jenom to, že je to obranný systém.
Proti čemu?
Proti jakýmukoli útoku.
Atomovýmu, biologickýmu, chemickýmu.
Stačí si vybrat.
Jsme ve válce.
Fakt je tak těžký tomu uvěřit?
Jo.
Je sakra těžký ti uvěřit!
Anton ti zjevně taky nevěřil.
Proč se odsud snažil dostat,
když je všechno kontaminovaný?
Proč, když je všechno venku kontaminovaný?
Myslel si, že došlo k poruše systému.
Kvůli tomu požáru.
Ale ty věříš, že jsme ve válce.
Komu máme věřit my?
Konspirátorovi, nebo géniovi? Já bych věděl.
Marvine, mysli si o mně, co chceš,
ale jedno ti můžu slíbit.
Budeš to dělat tady.
Řekni nám, jak se odsud dostaneme, ty kreténe!
Ty zvrácenej hajzle! Jak se dostaneme ven?
Seber se!
Chce nás zabít!
Zabil jedinýho člověka, co nás mohl dostat ven!
Nic nám nepoví!
Jsme v prdeli.
Hele, asi jsem něco našla!
Trvá to několik hodin.
Co tam dělá?
Programuje.
Můžu?
Něco programoval. Aplikaci na otevření zdi.
Potřebuju jeho mobil.
Není to intervalová,
ale optická šifra. Načítal ji mobilem.
- Jako QR kód? - Přesně.
Ale jestli je jeho mobil klíč a zeď jsou dveře,
kde je zámek?
Tady.
Magnetismus.
Světlo!
Světlo je elektromagnetická vlna.
To je ono.
Teď potřebuju funkční telefon.
INSTALOVÁNÍ AKTUALIZACE
Dobrý, zlato?
Dostaneme se ven.
Děláte obrovskou chybu.
Sklapni.
Funguje to.
Tlačítka.
Ty čtverce.
Klikni na ně.
Hele.
Vidíte to?
Třeba je to nějakej portál.
Opatrně.
Ty jo.
Je to… teplý.
Ty, Marvine, jestli tu zeď otevřete, je po nás.
Něco cítím.
Hýbe se to.
Všichni umřeme.
Kotě, vytáhni tu ruku.
- Nemůžu. - Co?
Zasekla jsem se!
Nejde to!
- Pomozte mi! Tahejte! - Nechce mě to pustit!
Tahejte!
Tahejte! Zaberte!
Zaber!
Tahejte! Vytáhněte ji!
- Zeď tuhne! Tahejte! - Sakra!
Nenechá nás odejít.
Nikoho.
Ne, Marvine!
Marvine, ne!
Mrzí mě to, Liv.
Nic jsem tehdy neřekl, protože když se to stalo…
něco se ve mně zlomilo a já nevěděl, jak to napravit.
Tak jsi mě dva roky ignoroval?
Jenom jsem si o tom chtěla promluvit.
Od určitý chvíle mi přišlo, že přestávám úplně žít.
Jako bys spolu s ní pohřbil i nás.
To jsem nechtěl.
Škoda, že nejsme rodina.
Byla bys skvělá máma.
Jednu věc, co na mně miluješ.
Miluju na tobě,
že jsi za nás vždycky bojovala a věřila v nás.
I když jsem byl idiot.
Tak to chodí, když někoho miluješ.
Pojď, padáme.
Kliknul jsem na ty tlačítka a zeď zkapalněla.
Odshora dolů.
- Zkusím jiný pořadí. - Co když to bude zas špatně?
Máme šanci 1 ku 24.
Dobře.
Ty záblesky…
Neklikej na to!
Každý tlačítko vyvolá určitý počet záblesků.
První tlačítko spustilo jeden, ne?
Jo.
Druhý čtyři. Pak šest.
To znamená, že z počtu záblesků
můžeme určit správný pořadí tlačítek.
A ty máme na videu.
- Ty selfíčka. - Jo.
Tady. To bylo šest záblesků.
Tohle, třetí tlačítko.
Dobře.
Jeden záblesk.
To spodní.
Čtyři.
Druhý odshora.
A poslední…
Dva.
Tohle.
Takže máme správný pořadí. Tohle a pak ve směru hodinových ručiček.
Máme to.
Jo.
Tak pojď.
- Co když je všechno kontaminovaný? - A když ne?
Musíme to risknout.
Dobře. Připravená?
Time!
Time! Přestaň!
Nech ho!
Time!
Utíkej!
Utíkej, Olivie!
Otevři to!
Kurva!
Olivie, dělej, prosím!
No tak…
Už se to otevírá!
Běž! Uteč!
Nemůžu.
Běž!
Prosím tě, uteč!
Děkuju.
Time.
…stav nouze v Hamburku.
Máme potvrzeno,
že požár v Epsilon Nanoobraně způsobil vážnou poruchu,
která aktivovala tajný obranný systém…
Zatím není jasné, zda byla příčinou požáru náhoda, nebo zda šlo o sabotáž.
Lidem, kteří se dostali do bezpečí, doporučujeme, aby se nerozdělovali.
Překlad titulků: Anna Farrow