Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ЦЕГЛА
Ти просто залишаєш нас із цим проєктом.
Клієнт не може просто пересунути дедлайн!
У нас контракт. До бета-тестування ще далеко.
Це викличе бурю лайна.
Майже в усіх квестах є баги. Нам потрібна твоя участь, Тіме!
-Тіме, ти нас чуєш? Ти маєш… -Технічно це не…
-Ти нас чуєш? -Чорт.
-Благаю, ну ж бо. Алло? -Ти нам потрібен.
Нам потрібен зворотний зв’язок.
Три речі, які ти в мені любиш.
Твої очі, твоє серце і твої веснянки.
Як нескінченне зоряне небо.
Обожнюю твій сміх.
Коли ти смієшся — я щаслива.
Привіт.
Що ти розповідаєш такі чудові історії
навіть якщо це лише комп'ютерні ігри.
Дивися, ти тут.
Чорт. Курва.
Тім?
Усе гаразд?
Гей!
Не підкрадайся так.
Вибач.
Усе гаразд?
Так, усе добре.
Ходімо вниз — покажу дещо.
Я мушу повернутися до дзвінка.
Привіт, Антон.
-Привіт. -Привіт.
Це має бути зроблено.
І прослідкуйте, щоб ваші колеги більше не зачіпали дверні камери.
Вітаю, пане Фрідмане.
-Ремонт майже закінчено? -Нарешті, правда?
У Гафен-Сіті — велика пожежа. Це у всіх новинах.
Дякую за терпіння. Це були довгі три місяці.
Але тепер усе піде на краще.
Так. Гарного вечора.
-Гарного вечора. -І вам.
Хочеш піци?
-Люба, я мушу повернутися до колег. -Хвилинку.
Щойно забрала її з майстерні.
Гаразд.
Остання поїздка перед пологами!
Париж!
Що ти маєш на увазі?
Якщо вирушимо зараз та їхатимемо всю ніч,
то снідатимемо в «Кафе де Флор».
А далі — хоч куди.
Нове життя.
Наше нове життя.
Я звільнилася.
Мені треба почати з нуля, Тіме.
І тобі теж.
Якщо не зараз — то ніколи.
Знаю, я обіцяв. І я досі хочу.
Але я не можу просто кинути роботу.
Лів, гра — це моє…
Це для мене важливо.
Може, поїдемо трохи згодом?
Так, згодом.
Вибач, маю відповісти.
Вони перенесли реліз на раніший термін. Ти чув?
Лів?
Я їду без тебе.
І не повернуся.
-Ти серйозно? -Ти ніколи не змінишся.
Стривай, то ти мене кидаєш?
Це все, чи…?
Що це?
Без поняття.
Випусти мене.
-Це не я. Як я можу… -Випусти!
Я й гадки не маю, що це. Вона якось закріплена.
Гей! Чорт. Гей!
Тіме?
Може, це через ремонт.
Гей!
Зроби щось! Чорт.
Агов!
Хтось мене чує? Хтось там є? Агов!
НЕМАЄ МЕРЕЖІ
-У тебе є сигнал? -Що?
У тебе є сигнал?
Навіть Wi-Fi не працює.
Чорт, усе вирубилось.
-У тебе є сигнал? -Ні.
Це не вуглецеве волокно.
Це не рідкий граніт.
Що це за матеріал?
Усе хаотично. Укладка цегли, різні розміри…
Навіщо будувати таку стіну?
Ти ж архітекторка.
-Хочеш, я спробую? -Не чіпай!
Добре, йди сюди.
Вона по всьому під’їзду.
Як можна за ніч обкласти цілу будівлю цеглою?
Зберігай спокій!
Агов?
-Привіт! -Привіт!
З вами все гаразд?
Привіт! Ви маєте уявлення, що тут відбувається?
Господар із Airbnb не відповідає. Нічого не працює.
-У нас теж. -Чорт. Хай вертає гроші.
Я вмочу перший.
Любий, це погана ідея.
-Не треба. -У вас теж ця чорна стіна?
Так.
Супергосподар хоче нас убити?
Чорт!
-Чорт! -Може, таки щось вмочити.
Ви щось бачили вночі?
Може, як це сталося?
-Хоч щось? -Ні.
Коли ми прокинулися,
вона вже була.
Ця штука.
Ми тут помремо, так?
Ви не самі. Все буде добре, гаразд?
Усе буде добре.
Чорт.
Любий, лиши мені трохи, гаразд?
Чорт! Бляха!
Не заглядай у холодильник.
Має бути просте рішення.
Треба спробувати все, як у грі.
Це не якась твоя грьобана комп’ютерна гра, Тіме!
«Грьобана комп’ютерна гра»? Що ти маєш на увазі?
Я не можу.
Навіщо ти це робиш?
Ця клята квартира стане нам могилою. Ти це розумієш?
Ми в замурованому будинку в центрі міста!
Питання часу — коли це хтось помітить.
У будинку, який весь закритий будівельним полотном!
Ми могли б поїхати вчора, якби ти не був таким…
Кажи.
Неважливо.
Ми все одно більше не пара.
Добре, супер. Знов ідеш?
Дякую, що поговорили!
Курва!
Вибач. Я не хотіла.
Хочеш ковток?
Дивись.
Гаразд, і що тепер?
Поле найсильніше у цих чотирьох точках.
Вони всі — квадрати.
Може, з нею можна якось взаємодіяти?
Що ти робиш?
Намагаюся взаємодіяти.
Ого.
Це була погана ідея. На підлогу!
-З тобою все гаразд? -Так.
Чорт.
Гаразд.
Вибач.
Все?
Так.
Дякую.
Це тобі дякую.
Будь ласка, скажи що завтра її не буде.
Я згинусь у цій дірі!
-Я хочу звідси вибратись! -Гей!
-Вам допомогти?
-Будь ласка, ні! -Я хочу геть!
-Чорт. -Гей!
Ви де?
Де ви?
Ми заходимо, гаразд?
Гей.
Тебе поранено?
Гей. Усе гаразд?
-Підводься. -Я…
Я…
Він…
Ходімо звідси.
Не чіпай її!
Курва!
-Тільки торкнися її ще раз! -Припини!
Що ви робите?
Ви що, здуріли? Він мене взагалі не чіпав!
-Але ти ж уся в крові! -Це його!
Що?
Я хотіла вдарити по стіні, але випадково влучила в нього.
Він мене б не скривдив.
Чуєте? Ніколи.
Знаю, ви хотіли як краще, але…
Ми просто трохи перебрали. Розумієте?
Він хотів допомогти.
Це обов’язково?
Поки не протверезіє.
Ти в порядку?
А ти?
Ось, візьми.
Я зараз.
Вибач. За все.
Усе гаразд.
До речі, я — Ана.
Це — Марвін.
ПРИВАТНА ЗОНА ВХІД ЗАБОРОНЕНО
Наступного року ми плануємо одружитися.
Якщо хочете, приходьте на весілля.
Все добре.
Я тебе кохаю.
Просто відпочинь, гаразд?
Гей.
Може, щось тут допоможе нам вибратись.
Так.
Олівіє!
Облиш це. Ти тільки його зламаєш.
І хто це каже? Той, хто намагався мене вбити?
Що?
Ти напав на нього.
Вибач.
Я попереджала — обережніше з МДЕ.
Що? Ти ж сама сказала — прийняти ще.
А що я ще мала сказати? «Медитуй»?
Я хвилювалася.
Я тебе кохаю.
Я тебе теж.
Він має рацію.
Це — наш найкращий шанс вибратися.
Гаразд, то що робимо?
Крізь підлогу.
Другий поверх, перший, підвал.
А що в підвалі?
Цей будинок збудовано наприкінці століття. Точніше, у 1897 році.
Під час Другої світової там облаштували бомбосховище.
Я його бачила, коли ми заселилися.
І як це нам допоможе вибратись?
Деякі з них мають вихід до метро.
Що ви про все це думаєте?
І гадки не маю.
Може, це якась збочена квест-кімната.
Минулого тижня в TikTok було купа відео з НЛО.
Прибульці?
-Щось таке. -Яка різниця, що це?
Кажу вам, це Супергосподар.
-Це ж його будинок? -Він дуже хороший хлопець.
Вони завжди хороші.
Нам треба вийти.
Пане Освальте?
Ви тут?
Пане Освальте?
Є хто?
Тіме. Візьми.
Дякую.
Забирайся назад нагору.
-Вибачте за все це, але… -Ви не отримаєте моїх запасів.
-Забирайся. -Нам їх не треба.
-Геть! -Пане Освальте!
Будь ласка.
-Нам треба в підвал. -Не через мою квартиру. Геть.
Дідусю, досить!
Іди до себе, Леє.
Вони наші сусіди, а не вороги.
Так, але за три дні вони вб'ють тебе за ковток води.
Нас вже тут давно не буде, якщо ми туди спустимося.
Там унизу є тунелі, так?
Скажи їм.
Є.
Тоді допоможіть нам.
Будь ласка, дідусю.
Якщо хтось доторкнеться до неї…
Я скористаюся цим.
Зрозуміло.
У нас ще є драбина.
Використаємо пізніше.
Друзі, не хочу дратувати,
але, може, вже час це зняти?
Чому він зв'язаний?
Невелике непорозуміння.
Безперечно.
Гадаю, якщо ти знову зірвешся, пане Освальт знесе тобі башку.
Так, пане Освальте?
А тепер трохи фізкультури. Щоб протверезіти.
Так.
Чорт.
НЕ ЗНАЮ, ЩО ЦЕ. СПОДІВАЮСЯ, ТИ ОК.
МЕНІ ШКОДА. ПРОБАЧ.
Це не спрацює.
Вчора я посварилася зі своєю дівчиною.
І сказала їй піти геть.
А тепер просто хочу, щоб…
-Можливо… -Ти ще її побачиш.
Ми виберемося.
Ти впевнена?
Абсолютно.
Це сталося так швидко.
Я прокинулася о четвертій, щоб піти в туалет.
А коли повернулася…
вона вже була там.
Просто так.
З нізвідки.
Пане Освальте?
Це ваше?
Що це?
Камера. Це ви її встановили тут?
Вона не наша.
Фрідман встановлював пожежні датчики.
Але тепер усе піде на краще.
Якого біса?
Чорт.
Нас знімають!
Це якесь кляте шоу.
«Гра в кальмара» або «Великий брат».
Якісь паскудні багатії тішаться нашими стражданнями.
А орендодавець керує грою.
Так і є.
Може, просто спитаймо його?
Він живе просто за стіною.
Ще одна дірка?
Пане Фрідмане?
Пане Фрідмане!
Ми краще залишимося тут.
Гаразд.
Хтось проти, якщо я його позичу?
Так.
Усі.
Це крутіше.
-Боже. -Чорт.
Де вони?
-Що? -Де його руки?
Тут немає рук.
Лів? Лів, будь ласка, не панікуй.
Лів, дихай і видихай, добре? З тобою нічого не станеться.
Зосередься на диханні. Зосередься, будь ласка.
-Лів… -Я хочу вийти, я хочу…
Є ще чим закинутися?
Навіть не думай.
Треба було їхати в Мюнхен і чілити десь у пивному садку.
-Ви обшукали всю квартиру? -Так, але ні вбивці, нічого!
Пане Освальте, ви чули інші голоси?
-Там був ще хтось? -Ні, лише він.
Субота, дідусю. Сьогодні субота.
Може, все це несправжнє.
Може, це просто кошмар.
Або просто поганий приход.
Забудь уже про припаси, не будь таким упертим.
Або ми під'єднані до якихось машин.
Якогось хворого ШІ.
Люба, це сюжет «Матриці».
Таке може бути. Фільму вже 100 років.
Ламайся ти вже, чорт забирай!
Тіме, а якщо це якось пов’язано з пожежею в Гафен-Сіті?
ВЕЛИКА ПОЖЕЖА В ГАФЕН-СІТІ ПАРАЛІЗУЄ РУХ
-Це занадто далеко. -Клята…
Тіме!
Ти мене чуєш?
-Тіме. -Гей.
З тобою все добре?
Чорт.
Чорт. Гей.
-Чорт. -У тебе кров.
Чорт. Знов усе зіпсував.
З вами все гаразд?
-Так. -Так.
Гаразд. Ходімо. Треба якось спуститися.
Я туди не піду. Я собі шию зламаю.
Ні, я залишуся тут.
Я нікуди без тебе не піду, чуєш?
Чорт.
Ось, візьми, люба.
Для твоєї безпеки.
Ти з глузду з'їхав?
Я без тебе не піду, навіть якщо доведеться тягти на собі.
Прибери цю кляту штуку й ходімо.
Твоя мама теж мене би не послухала.
Це точно.
Все добре.
Вау.
Оце поява.
Зійшли, немов ангели з небес.
Хоч і не дуже схожі на ангелів.
Вибач, а ти…?
Вибачте, я Юрій. Близький друг Антона.
Завітав на кілька днів.
А що зі стелею? Я щось не зрозумів.
Це єдиний шлях до підвалу.
Там бомбосховище, з якого можна вийти назовні.
Ви не розумієте, що відбувається?
Зараження.
Ви розумієте, про що я, так?
Я пережив бомбардування.
Це не має нічого спільного з цим. Ти нічого не тямиш.
Кажу вам, ця штука — захисний механізм.
Супер ультрасучасна технологія.
Але для нашого захисту, звісно. Розумієте?
Від будь-яких загроз.
Гаразд, а де докази твоєї теорії?
Ви не дивитеся новин?
Я не про мейнстримні, брехливі, заангажовані ЗМІ.
Глибинна держава.
Новий світопорядок. Ніколи не чули?
До речі, де Антон?
Мабуть, зупинка серця.
Він просто знепритомнів. От там, біля тієї стіни.
Може, накрився кардіостимулятор.
Усе сталося в одну мить.
Він завжди був вразливий.
Але водночас — геній у своїй справі.
Мені шкода.
Так, наші співчуття.
Дякую.
-Треба йти далі. -Залишайтеся.
А якщо він правий? Якщо там усе заражено?
Тоді ми помремо там.
-А якщо ні? -А якщо так?
Тоді нас спіткає доля Супергосподаря.
Треба вибиратися.
-Так, вибач, ми йдемо. -Так.
Так.
Я сам понесу, серденько.
Дякую.
Я зараз.
Це вона його вбила.
Стіна?
Думки про те, що це таке, його просто з’їли.
Він був одержимий цим.
Знаєш, не кожен здатен це витримати.
Дехто просто втрачає розум.
Мені шкода твого друга.
Мені теж.
Гей.
Бажаю вдачі.
Виглядає добре.
Гаразд.
Можеш спуститися.
-Вам це підходить? -Так.
Гаразд, ходімо.
ТРЕТЯ НІЧ БОКСУ В ГАМБУРЗІ
Це він?
Схоже на те.
Так!
ДО УКРИТТІВ
-Ні! -Що це за лайно?
Заспокойся. Ми виберемося.
Ні! Як таке можливо?
-Ми два метри під землею! -Кляті…
Що це, в біса, таке?
Капіталістичні свині!
Все буде добре.
Ми виберемося.
-Свині! -Ні, Марвіне! Припини!
Це нам ще потрібно. Ти його зламаєш!
-Заспокойся, коханий! -Я її знищу!
Заспокойся, юначе!
Чорт.
Я спокійний.
Вибач. Я спокійний.
Я дуже спокійний.
Пішла ця гнила, клята, паскудна стіна!
Лягайте! Всі вниз!
-Лів, ти в порядку? -Так.
Дідусю?
Дідусю!
Ні!
Усе буде добре.
Допоможіть мені!
Усе буде добре.
Є тут десь аптечка?
-Треба тиснути… -Відвали, Марвіне!
Усе буде добре, дідусю.
Усе буде добре.
Мені дуже шкода.
Але ви маєте бути вдячні. Справді.
Найімовірніше, ви б усі там загинули.
Гей. Довіртеся хоч трохи.
Я просто хотів сказати, що може минути час,
поки всі резервні системи запрацюють як слід.
Я впевнений на 100 %, що тут є система фільтрації повітря,
яку ми не в змозі зрозуміти.
Чому ми?
Може, є причина, чому ми тут.
Може, наші життя мають щось спільне.
Наприклад, у 15 років я була мертва дві хвилини.
ДТП на велосипеді.
Хтось іще переживав щось подібне?
Моя мати померла від раку два роки тому.
Я була з нею до самого кінця.
Я вбив людину.
На службі. Я поліцейський.
Я цим не пишаюся.
Ми знаємо, що зробив ти.
-Це була випадковість. -Її спричинив ти!
Пробач, я не знав, що ці кулі повернуться назад.
Пробач мені!
Пробач.
А ви двоє?
Ми втратили дитину.
Лів, прошу…
Викидень.
Чорт.
Навіщо? Їх це не стосується.
Це наше особисте.
Ти справді вважаєш, що зараз час?
Так, можливо.
Я не знаю, скільки ще нам залишилося жити.
Добре. Що ти хочеш почути?
Так, з нами це сталося.
Що з нами сталося?
Скажи це.
-Скажи! -Ми втратили дитину!
Ось що сталося! І це, чорт забирай, боляче!
І після семи років ти мене кинула,
бо я не наважився кинути роботу в одну мить!
В одну мить?
Це ж про зміну всього життя!
Не про твою кляту роботу!
Про те, щоб знову знайти одне одного! Зцілитись! Але ти не захотів!
-Це маячня! -Ти нічого не сказав!
Нічого!
Ми вийшли з лікарні, приїхали додому,
ти сів за свій клятий комп’ютер — і все!
Ми ніколи про це не говорили.
Наше життя — це суцільна тиша
і порожні обіцянки «зроблю потім». Завжди «потім».
Але «потім» не настає!
Це нечесно. Я мусив працювати. Це був спосіб…
-Нечесно? -…впоратися з цим! Слухай!
Я стримувала себе через тебе більше двох років!
І це мене руйнує!
Я хочу знову дихати, але не можу поруч із тобою!
Ти був мені потрібен.
А ти мене кинув.
Ти збудував навколо себе стіну, і ніхто не може до тебе дістатись.
Ти більше не існуєш!
Ми не можемо сидіти й сподіватися на краще. Треба вибиратися.
І як?
Обшукаємо квартиру Фрідмана.
Там можуть бути документи, або плани ремонту,
відеоспостереження, щось, бодай якесь пояснення.
-Дія заради дії. -В тебе є краща ідея?
Є?
Можемо зіграти в карти.
У покер або Монополію.
Це справді смачно. Дарма ти не їси.
Я ненавиджу квасолю.
Гей, Марвіне. Як там у Мадриді?
Без поняття.
Ми живемо в Барселоні.
Антон.
Що?
Його записи. Може, в них щось є.
Можемо перевірити.
Я перевіряв. Там повна нісенітниця.
Тільки час втратите.
Це хороша ідея. Можемо розділитись.
Добре.
Візерунок цегли.
Він намагався щось у ньому знайти.
Може, як його виклали.
За розміром або формою.
Так. Чотири квадрати.
Така сама схема, як у нас у квартирі.
Ми з’ясували, що магнітне поле найсильніше ось тут.
-Що таке? -Ти ж маєш радіти.
Чому?
Ви ж тут застрягли разом.
Вибач.
«Тибетська книга мертвих».
«Як здобувати друзів».
Дуже різнопланові інтереси.
Багато маячні.
«Без виходу».
Я що — божеволію, чи ця кімната менша, ніж верхня?
Без поняття.
-Тут є кімната. -Впевнений?
Так, ще одна кімната.
Як туди потрапити?
Це — двері.
Що це?
Покажи.
Нічого не натискай.
Десять цифр — це мільйони комбінацій.
Чудово.
-Потрібне борошно. -Що?
Потрібне борошно.
Дивись.
Його візитка.
«Нанодіфенс»?
«Епсілон Нанодіфенс»? Ти щось про це знаєш?
Він був програмістом. Про роботу ніколи не розповідав.
Не хотів? Чи не мав права?
А з ним що сталося?
Жбурнув об стіну, бо не міг знайти рішення.
Я ж казав…
Дивись.
«Код». Код до чого?
До стіни.
Ти проти цього?
Проти того, що сюди потрапить смертельне випромінювання?
Так, можливо.
Гаразд, це звужує кількість комбінацій з мільйонів
до 24.
Ти це щойно в голові порахував?
Піду покличу решту.
Гаразд, ходімо.
Слухай, не сприймай це неправильно. Вибач, гаразд?
Я просто не хочу, щоб хтось постраждав. Бачиш?
Гей, ходімо. Ми дещо знайшли.
Я залишуся.
Ходімо, Юрію!
Впевнений, що варто туди заходити?
Це може бути схованка психопата, який збирає руки.
Або сам псих стоїть просто там.
Марвіне.
Так?
Замовкни, будь ласка.
Чорт.
Є хто?
Ну…
Зброя перед мачете.
Є хто?
Чорт.
Довбаний гейммайстер.
Я ж казав, що це гра на смерть.
Це гра на смерть.
-Марвіне! -Так, я тут.
Чорт.
Він усе знімав на камеру.
Стрімив для вищої еліти.
Не може бути.
Довбаний гейммастер.
Я ж казав.
Або він — збочений вуайєрист.
Клацни сюди.
У нас було чотири рази за годину.
Можеш видалити, будь ласка?
-Готово. -Дякую.
Це той день, коли все сталося. Зачекай, я перемотаю…
Гаразд.
-Бачиш? -Так.
Її ще немає.
Правильно.
Зупини!
Хтось пояснить мені, що ми щойно побачили?
Що ти дізнався, Антоне?
Юрію, ти ж казав, що Антон знепритомнів у себе в кімнаті?
Юрію?
Піду перевірю.
Юрію?
Це було одразу перед тим.
Він що, селфі робить?
Леє?
Юрію?
Що це?
Світло зі сходів.
Йому вдалося відкрити стіну.
Юрію?
Що ти робиш?
Де Леа?
Що ти зробив, Юрію?
Я попереджав її.
Чорт!
Леє!
Мені дуже шкода.
Ти що, хворий? Ти її вбив!
Не рухайся.
Марвіне, ця стіна нас захищає.
Якщо ви не хочете цього зрозуміти,
я сам подбаю про те, щоб вона це зробила.
Гей!
Відпусти його!
-Чорт. -Юрію, відпусти!
Чорт!
Ні! Не стріляй!
Він може знати, як вибратися.
Ти в порядку?
ТРЕТЯ СВІТОВА ВІЙНА США ПРОТИ КИТАЮ
МАНІПУЛЯЦІЯ
АПОКАЛІПСИС
Я боялася за тебе.
Я в порядку. Все добре.
Ти ж знаєш, я дбаю про нас.
Я тебе дуже сильно люблю.
І я тебе.
Щойно виберемося звідси — одружимось.
Одразу, не будемо чекати ані дня.
Добре?
Слідкуй за ним уважно.
Так.
Лів…
Це не твоя провина.
Ти не могла знати.
Гей.
Мені шкода.
Не розумію. Чому він її вбив?
Бо Леа щось знайшла.
Шлях назовні. Як і Антон.
Там може бути запис.
Я подивлюся.
А якщо стіна — це код?
Тобто?
Зазвичай цеглини мають однаковий розмір і викладені в одному порядку.
А тут — хаос. Жодної симетрії.
Саме так.
Дивись.
Інтервали.
Короткий, довгий, довгий, короткий. Це може бути інтервальний код.
-Як азбука Морзе. -Так, але складніше.
І Антону вдалося його розшифрувати.
Але чому саме йому?
Бо він на них працював.
«Епсілон Нанодіфенс».
ЮБЕРЗЕАЛЛЕ 123, ГАМБУРГ
Знаєш, де це?
У самому Гафен-Сіті.
Прокидайся, виродку. Як Антон відкрив стіну? Кажи.
Колись ти мені подякуєш.
Краще подякуй нам, що ми тобі голову не знесли.
Що це за код?
Як відкрити стіну?
«Усі проблеми людства виникають від нездатності
спокійно сидіти в кімнаті». Блез Паскаль, XVII століття.
До чого тут це?
У цьому вся суть. Завжди далі, завжди вперед.
До загибелі.
У тебе два варіанти.
Перший — ти говориш.
А другий?
Чорт!
Пожежа в порту. Це було в «Епсілоні»?
-Вони збудували стіну? -Я знаю лише, що це система захисту.
Проти чого?
Від чого?
Від будь-якої загрози.
Атомної, біологічної, хімічної.
Вибирай.
Ми в стані війни.
Невже так важко в це повірити?
Так.
Тобі важко повірити!
Схоже, й Антон не повірив.
Чому він намагався вибратися звідси,
якщо все зовні заражене?
Чому, якщо там усе заражене?
Він думав, що це збій у системі.
Через пожежу.
Але ти вважаєш, що ми в стані війни.
Його слова проти твоїх.
Конспіролог чи геній — вибір очевидний.
Знаєш, Марвіне, можеш судити мене весь день.
Але обіцяю тобі одне —
робити це ти будеш тут.
Кажи, як вибратися, виродку!
Хворий виродок! Як нам вибратися?
Візьми себе в руки!
Він хоче нас убити!
Він убив єдину людину, яка могла вивести нас звідси!
Він нічого не скаже!
Нам кінець.
Друзі, здається, я щось знайшла.
Це триває годинами.
Що він робить?
Програмує.
Можна?
Він щось писав. Додаток, щоб відкрити стіну.
Його телефон.
Це не інтервальний код.
Він оптичний і зчитується телефоном.
-QR-код? -Саме так.
Але якщо його телефон — ключ, а стіна — двері,
то що тоді замок?
Ось.
Магнетизм.
Світло!
Світло — це електромагнітна хвиля.
Готово.
Мені потрібен робочий телефон.
ВСТАНОВЛЕННЯ ОНОВЛЕННЯ ДОДАТКА
Все добре, люба?
Виходимо звідси.
Ви робите помилку, величезну помилку.
Замовкни.
Працює.
Кнопки.
Квадрати.
Натискай.
Ось.
Бачите це?
Може, це якийсь портал.
Обережніше.
Вау.
Тепло.
Гей, Марвіне.
Відкриєте її, і ми всі помремо.
Я щось відчуваю.
Там щось рухається.
Всі помремо.
Кохана, витягни руку.
-Не можу. -Що?
Вона застрягла!
Застрягла!
-Допоможіть! Тягніть! -Вона надто сильна!
Тягніть!
Тягніть! Ну ж бо!
Тягніть!
Тягніть! Витягуйте її!
-Стіна твердне! Тягніть! -Чорт!
Вона нас не випустить.
Нікого.
Ні, Марвіне!
Марвіне, ні!
Вибач, Лів.
Тоді я нічого не сказав, бо коли це сталося…
щось у мені зламалося, і я не знав, як це виправити.
І тому ти два роки повністю мене ігнорував?
Я хотіла, щоб ти поговорив зі мною.
З кожним днем я все менше відчувала, що живу.
Здавалося, ти поховав нас разом із нею.
Я ненавмисно.
Я б хотів бачити нас сім'єю.
Ти була би чудовою мамою.
Одна річ, яку ти в мені любиш.
Я люблю в тобі те,
що ти завжди боролася і вірила в нас.
Навіть коли я був ідіотом.
Так чинять, коли кохають.
Ходімо. Треба йти.
Я натиснув ці кнопки, і стіна стала рідкою.
Згори донизу.
-Спробуймо навпаки. -А якщо це неправильно?
Ймовірність — 1 із 24.
Гаразд.
Спалахи.
Стій, не тисни!
Кожна кнопка дає певну кількість спалахів.
Перша, яку ти натиснув, дала один спалах, так?
Так.
Друга — чотири. Потім — шість.
Тобто за кількістю світлових спалахів
можна визначити послідовність кнопок.
І все це є на відео.
-Селфі. -Так.
Ось. Тут було шість спалахів.
Ота — третя кнопка.
Один спалах.
Нижня кнопка.
Чотири.
Друга знизу.
Тоді остання…
Друга.
Оця.
Тобто ось правильна послідовність.
Звідси, за годинниковою стрілкою.
Вдалося.
Так.
Гаразд, ходімо.
-А якщо зовні все заражене? -А якщо ні?
Ми мусимо ризикнути.
Гаразд. Готова?
Тіме!
Тіме! Припини!
Припини!
Тіме!
Біжи!
Біжи, Олівіє!
Відкривай!
Чорт!
Олівіє, поквапся!
Ну ж бо.
Відкривається!
Йди! Тікай!
Я не можу.
Йди вже!
Прошу, йди!
Дякую.
Тіме.
…надзвичайний стан у Гамбурзі.
Підтверджено,
що пожежа в «Епсілон Нанодіфенс» спричинила серйозний збій,
який активував таємну систему захисту…
Чи стала причиною пожежі стихія, чи це був саботаж — поки що невідомо.
Людям, яким вдалося врятуватися, наполегливо радимо триматися разом.
Переклад субтитрів: Ширван Сінєгулов