Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- בהלה ברכבת הקליע -‬
‫- חברת הרכבת המזרחית של יפן -‬
‫- מרכז תחזוקה מוריוקה לקווי שינקנסן‬ ‫סניף אאומורי -‬
‫זה קרון רכבת. אתם מוזמנים ללכת במסדרון.‬
‫ברוכים הבאים למרכז התחזוקה אאומורי.‬
‫כאן אנחנו מאחסנים זמנית‬ ‫את הקרונות של רכבות טוהוקו-שינקנסן.‬
‫רכבת הקליע הראשונה התחילה לפעול‬ ‫בשנת 1964 ונסעה מטוקיו לאוסקה.‬
‫בזמנו זו הייתה הרכבת המהירה בעולם.‬
‫אנשים קראו לה "הסופר אקספרס החלומי".‬
‫סדרת אי-5 נוסעת במהירות מרבית של 320 קמ"ש.‬
‫זה הדגם האחרון,‬ ‫והוא מגיע מטוקיו להוקאידו בארבע שעות.‬
‫אלה מרכיבי החיבור והניתוק.‬
‫וואו!‬ ‫-אדיר!‬
‫זה אותו דגם שבו תיסעו.‬
‫זהירות לא ליפול.‬
‫טוב, למישהו יש שאלות למר טקאיצ'י?‬
‫מכאן, בבקשה.‬
‫סליחה, למה נהיית כרטיסן?‬
‫לא רצית להיות נהג?‬
‫צודק.‬ ‫-כן.‬
‫כל מיני אנשים נוסעים ברכבת הקליע.‬
‫כמובן, יש תלמידים בסיורים לימודיים כמוכם.‬
‫אבל בעוד כמה שנים‬
‫חלקכם אפילו‬
‫תיסעו ברכבת הקליע לחתונה של חבר.‬
‫כן, של אאוי.‬ ‫-ברור!‬
‫יכולות להיות משפחות שנוסעות יחד‬ ‫או אנשים שחוזרים מנסיעת עסקים.‬
‫אומנם לכל אחד מאיתנו‬ ‫יש סיבות אישיות לעלות לרכבת,‬
‫אבל כולנו נוסעים באותו כיוון.‬
‫ובכל זאת, אנחנו חוזרים להיות זרים כשהגענו.‬
‫אין משהו רומנטי בליווי האנשים האלה?‬
‫אני לא מבינה, אבל זה נשמע עמוק.‬
‫בואו נצטלם יחד!‬ ‫-מגניב.‬
‫כולם לעמוד בשורה.‬ ‫-מוכנים?‬
‫טוב, לחייך!‬
‫- תחנת שין-אאומורי‬ ‫העיר אאומורי, מחוז אאומורי -‬
‫מר טקאיצ'י! אחר צהריים טובים.‬ ‫-היי.‬
‫אסע איתך היום.‬
‫כן? תרגיש בבית.‬
‫איך היה הסיור במרכז התחזוקה?‬
‫זקן כמוני רק משעמם את הילדים האלה.‬
‫אז למה לא לתת לצעיר כמוני לנסות?‬
‫"להבטיח שכל אחד מהנוסעים היקרים שלנו‬
‫"יגיע ליעדו בשלום.‬
‫"זו המשימה האולטימטיבית שלי!"‬
‫איך זה?‬
‫זה לא נושא לבדיחות.‬
‫מספיק עם הפטפוטים.‬
‫מצטער.‬
‫מצד שני, אולי אתה צודק.‬
‫מה?‬
‫אזכיר את השם שלך למנהל המחוזי.‬
‫תודה, אדוני!‬
‫אבל אני לא קובע.‬
‫היאבוסה מס' 60, בדרך לטוקיו,‬ ‫תצא ב-15:17 ברציף 14.‬
‫היא תעצור בתחנות הבאות‬ ‫לפני שתגיע לתחנת טוקיו:‬
‫הצ'ינוהה, מוריוקה, סנדאי, אומיה ואואנו.‬
‫מחסום הבטיחות האדום ייפתח‬ ‫ברגע שהרכבת תגיע.‬
‫אנא המתינו עד לעצירתה המלאה של הרכבת.‬
‫תודה על הסבלנות.‬
‫הדלתות נפתחות.‬
‫אור צד, הפעל.‬
‫כולם לעלות!‬
‫תודה שבחרתם לנסוע עם חברת הרכבות המזרחית.‬
‫זו רכבת היאבוסה בקו טוהוקו-שינקנסן‬
‫היא נוסעת לטוקיו.‬
‫כל המקומות ברכבת זו שמורים.‬
‫התחנה הבאה היא הצ'ינוהה.‬
‫אסור לעשן.‬
‫גברת קגאמי,‬
‫מה אם נוציא את החלק על מדיניות האנרגיה?‬
‫מה פתאום?‬
‫זה חשוב לאנשים בגלל העלייה במחירי האנרגיה.‬
‫אנחנו יכולים לגייס תמיכה.‬
‫כן, כמובן.‬
‫סלח לי.‬
‫היי!‬
‫אתה טודורוקי, מה?‬ ‫המיליונר שלא עובד ולא לומד.‬
‫סלח לי.‬
‫ברצינות?‬
‫סלחי לי, גברתי.‬
‫אין להכניס חפצים מסוכנים‬
‫לרכבות ולתחנות.‬
‫שלום!‬
‫אימא!‬
‫זו הפוליטיקאית השוגר מאמא!‬
‫שקט! לא אומרים את זה בקול רם!‬
‫- מרכז התפעול והבקרה הכללי‬ ‫לקווי שינקנסן, חברת הרכבות המזרחית -‬
‫בתחנת שין-אאומורי?‬
‫תצטרכי את לוח הזמנים של הרכבות שלא פועלות.‬
‫לכתוב את זה?‬ ‫-בבקשה.‬
‫- איטסוקי, משלח סנדאי -‬
‫כן?‬
‫נוסע חולה?‬
‫גבר.‬ ‫-נוסע חולה ב-3025-בי!‬
‫הוא בהכרה מלאה, אבל יש לו כאב ראש חזק?‬
‫כאב ראש?‬
‫כדאי לארגן אמבולנס.‬
‫כמה זמן למוריוקה?‬
‫עשרים וחמש דקות.‬
‫ש-3025-בי תעצור במיזוסאוואסאשי.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫61-בי תישאר במקומה בתחנת איצ'ינוסקי.‬
‫אעדכן אותם.‬
‫שלח את צוות החירום הרפואי.‬
‫3025-בי, כאן המשלח טסוקי.‬
‫5060-בי, היאבוסה מס' 60‬
‫מוכנה ליציאה.‬
‫אנחנו צריכים אמבולנס. תודה.‬
‫סימן חוזר, "הפעל".‬
‫היאבוסה מס' 60 יוצאת לטוקיו מרציף 14.‬
‫חכו! אנחנו עולים.‬
‫הדלתות נסגרות.‬ ‫-סליחה!‬
‫יציאה מתחנת שין-אאומורי ב-15:17.‬
‫השעה אושרה.‬
‫העלייה הושלמה.‬
‫נא להתרחק מהדלתות הנסגרות.‬ ‫-סגור דלתות!‬
‫הדלתות נסגרות.‬
‫אורות צד, כבה.‬
‫סימן ברור, דלתות סגורות.‬
‫שעה נבדקה.‬
‫בלמים שוחררו.‬
‫אחת, שתיים, שלוש…‬
‫מחסום הבטיחות ברציף 14 נסגר.‬
‫תנופף לשלום!‬
‫ביי ביי!‬ ‫-ביי ביי!‬
‫בזמן.‬
‫5060-בי יצאה בזמן משין-אאומורי.‬
‫תודה שבחרתם לנסוע עם חברת הרכבות המזרחית.‬
‫זוהי היאבוסה מס' 60 בדרך לטוקיו.‬ ‫כל המקומות שמורים.‬
‫הרכבת תעצור בתחנות הבאות:‬
‫הצ'ינוהה, 15:41.‬ ‫-אני מעריץ גדול. אתה יכול לחתום על זה?‬
‫בטח.‬ ‫-מוריוקה…‬
‫16:11.‬
‫אני לא רוצה!‬ ‫-סנדאי, 16:56.‬
‫אומיה, 18:07.‬
‫אואנו, 18:26.‬
‫התחנה האחרונה היא תחנת טוקיו ב-18:32.‬
‫לא היו דובים חומים.‬
‫זו לא אשמתי!‬
‫- טוקיו -‬
‫- חברת הרכבת המזרחית של יפן‬ ‫בניין המשרדים הראשיים -‬
‫אני מצטערת שהיה קשה לשמוע את ההודעות.‬
‫נשקול את הצורך בהדרכה נוספת.‬
‫אנחנו מתנצלים.‬
‫תודה שהתקשרת למוקד הטלפוני‬ ‫של חברת הרכבות המזרחית של יפן.‬
‫קוראים לי מיאשיטה.‬
‫שתלתי פצצה בהיאבוסה מס' 60,‬
‫שנוסעת משין אאומורי לטוקיו.‬
‫סליחה. אתה יכול בבקשה לחזור על זה?‬
‫הפצצה תתפוצץ אם הרכבת תרד‬ ‫מתחת למהירות של 100 קמ"ש.‬
‫כדי להוכיח שזו לא מתיחה,‬
‫שתלתי פצצה זהה ברכבת המשא 2074.‬
‫בקו הרכבת אאומורי.‬ ‫-מה קרה?‬
‫הפצצה תתפוצץ אם הרכבת תאט‬ ‫מתחת למהירות של חמישה קמ"ש.‬
‫פצצה?‬
‫ניתקו.‬
‫- שתלתי פצצה. -‬
‫- תחנת אאומורי-היגאשי‬ ‫קו הרכבת אאומורי -‬
‫כאן תחנת אאומורי-היגאשי.‬
‫מה?‬
‫פצצה?‬ ‫-מה?‬
‫זו מתיחה?‬
‫אנחנו לא יכולים להגיד להם שלא ירדו מתחת ל…‬
‫מה לגבי המשטרה והקבינט?‬ ‫-הם יודעים.‬
‫מקימים צוות משימה משותף,‬
‫אז נשלח איש קשר.‬
‫- חברת הרכבות המזרחית‬ ‫ההנהלה הכללית של קווי שיקנסן -‬
‫כפי שאמר המחבל,‬
‫ברגע שהמהירות ירדה מתחת לחמישה קמ"ש,‬ ‫היא התפוצצה.‬
‫זה בדיוק כמו בפרשת 109.‬
‫תחבר אותי למרכז הבקרה.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫פיצוץ אם הם ירדו מתחת ל-100 קמ"ש?‬
‫אם זה אמיתי,‬
‫היאבוסה מס' 60 תצטרך להמשיך לנסוע.‬
‫מה המיקום והמהירות שלה כרגע?‬
‫היא נוסעת מחוץ לשיצ'ינוהה-טוואדה‬ ‫ב-260 קמ"ש.‬
‫שיישארו מעל 100 וידלגו על הצ'ינוהה.‬
‫אני בדרך, אבל תפעיל שיקול דעת סביר.‬
‫הבנתי.‬
‫כולכם שמעתם מה אמר המנכ"ל.‬
‫5969-בי תבטל את בקרת הרכבת האוטומטית,‬
‫תישאר מעל 120 קמ"ש ותדלג על הצ'ינוהה.‬
‫גם מהר מדי זה לא טוב.‬
‫הם יצטרכו כמה שיותר זמן.‬
‫תשעו את כל רכבות הקליע‬ ‫בקווי הוקאידו וטוהוקו.‬
‫רכבות הוקוריקו וג'ואטסו יחזרו לאומיה.‬
‫תפנו את כל הרכבות.‬ ‫-את כולן?‬
‫צריך לפנות את הרכבות בשביל 5060-בי.‬
‫אני יכול להפעיל שיקול דעת סביר.‬
‫"סביר…"‬
‫תפעול לעולם לא קודם לבטיחות הנוסעים.‬
‫קדימה!‬ ‫-כן, אדוני!‬
‫- טוקיו -‬
‫- שיצ'ינוהה, מחוז אאומורי‬ ‫633 ק"מ לטוקיו -‬
‫5060-בי, כאן המשלח נגאנו.‬
‫כאן מאטסומוטו, הנהגת של 5060-בי.‬
‫תקשיבי היטב, בבקשה.‬
‫לפני כמה רגעים מתקשר אנונימי‬
‫אמר שהוא שתל פצצה ב-5060-בי.‬
‫מה?‬
‫רגע, זה… תרגיל או משהו כזה?‬
‫זה לא תרגיל.‬
‫הבנתי.‬
‫כשנעצור בהצ'ינוהה, נבדוק…‬
‫מי שהתקשר אמר‬
‫שהפצצה תתפוצץ אם המהירות שלכם‬ ‫תרד מתחת ל-100 קמ"ש.‬
‫אז אנחנו לא יכולים לעצור?‬
‫לא נמצא שום דבר בבדיקה, נכון?‬
‫זו לא מתיחה?‬
‫במסלול הזה נצטרך לעצור בטוקיו…‬
‫כאן המפקח הכללי קסאגי.‬
‫גברת מטסומוטו, תקשיבי טוב, בבקשה.‬
‫בטלי בבקשה את הבקרה האוטומטית,‬ ‫שמרי על 120 קמ"ש‬
‫ודלגי על תחנת הצ'ינוהה.‬
‫נתמוך בך בכל דרך אפשרית.‬
‫הבנתי.‬
‫בקרה אוטומטית בוטלה.‬
‫- בקרה אוט' בוטלה -‬
‫בוטלה.‬
‫יש.‬
‫בקרה אוטומטית בוטלה.‬
‫יש.‬
‫כיוון שקרון המשא התפוצץ,‬
‫סביר מאוד שיש פצצה גם ב-5060-בי.‬
‫מה להגיד לנוסעים?‬
‫תגיד להם שאתם מדלגים על הצ'ינוהה‬ ‫עקב "בעיות תפעוליות".‬
‫ו…‬
‫מה לגבי הפצצה?‬
‫תשמור על זה בסוד.‬
‫תימנע מפאניקה בכל מחיר.‬
‫- אוירייס, מחוז אאומורי‬ ‫612 ק"מ לטוקיו -‬
‫גלידה, בבקשה. שתהיה קרה!‬
‫בהחלט. גלידה אחת.‬
‫אה, ו… אפשר את האינסטגרם שלך?‬
‫לצערי המכשיר הזה לא תומך באינסטגרם.‬
‫השתגעת?‬
‫אתה חי בסרט, טאקיי!‬
‫הוא עשה את זה בשביל אאוי.‬
‫נכון? גם לדעתי.‬ ‫-די. זה מגעיל.‬
‫נכון, יוזוקי?‬
‫על מה אנחנו מדברות?‬
‫לא שמעת? טאקיי הזמין את אאוי לצאת.‬
‫באמת?‬ ‫-אז זו הייתה הצגה.‬
‫"סירבת לי…"‬ ‫-"אבל התגברתי על זה!"‬
‫שמעתי את זה! צאו מהסרט.‬
‫אולי תתחפף? אתה עושה לי בחילה!‬
‫בום!‬ ‫-בום!‬
‫זה היה כל כך מביך.‬
‫שימו לב בבקשה.‬
‫אנחנו מתקרבים לתחנת הצ'ינוהה,‬
‫אבל עקב בעיות תפעוליות‬
‫הרכבת תחלוף על פניה בלי לעצור.‬
‫לאלה מכם שהתכוונו לרדת בהצ'ינוהה,‬
‫אנחנו מתנצלים מקרב לב‬
‫על אי-הנוחות.‬
‫אני חוזר.‬
‫עקב בעיות תפעוליות‬
‫הרכבת לא תעצור בתחנת הצ'ינוהה.‬
‫קרה משהו?‬
‫מי יודע?‬
‫כל עוד היא תעצור במוריוקה, אנחנו בסדר.‬
‫הנה הם.‬ ‫-אחד-אחד!‬
‫טוב!‬ ‫-2030-בי בקיטקאמי במסילה אחת.‬
‫הנוסעים עולים ל-2030-בי עכשיו.‬
‫3025-בי הגיעה למרכז התחזוקה.‬ ‫-קיבלתי!‬
‫הרכבת הבאה, 66-בי, בדרך לסנדאי.‬ ‫-תגידו לנהג לרדת!‬
‫אני אעשה את זה.‬ ‫-קיבלתי!‬
‫הרכבת הבאה, 5152-בי‬ ‫באיצ'ינוסקי במסילה אחת.‬
‫5152-בי השלימה את ההורדה.‬
‫ההורדה הושלמה! קיבלתי!‬
‫האחרונה היא 9166-בי.‬
‫פינינו מסלול לסנדאי.‬
‫יופי. איפה מס' 60 עכשיו?‬
‫איש הקשר של המשטרה הגיע!‬
‫אני קוואגואה מצוות החקירה המיוחד.‬ ‫-אני יושימורה מחברת הרכבת המזרחית.‬
‫זה המפקח הראשי קסאגי.‬
‫קיבלתי תדריך. אתם בקשר עם הפושע?‬
‫כן. השיחות מועברות לפה.‬
‫5060-בי מתקרבת להצ'ינוהה.‬
‫קיבלתי! מאשר שהבקרה האוטומטית מנותקת.‬
‫כן, אדוני!‬
‫בקרה אוטומטית?‬
‫מערכת בקרת הרכבת האוטומטית.‬
‫רכבות קליע מצוידות בבלמים אוטומטיים‬
‫שמאיטים כאשר יש חריגה ממגבלות המהירות.‬
‫מגבלת המהירות בכניסה לתחנות‬ ‫היא בדרך כלל 75 קמ"ש.‬
‫אז היא מנותקת?‬
‫כן, כמובן.‬
‫אלא אם כן היא מופעלת בטעות.‬
‫5060-בי יצאה ממנהרת טקדאטה.‬
‫היא במרחק שלושה ק"מ!‬
‫הבקרה האוטומטית מבוטלת. יש.‬
‫- הצ'ינוהה, מחוז אאומורי‬ ‫595 ק"מ לטוקיו -‬
‫שימו לב בבקשה…‬ ‫-בבקשה להמשיך.‬
‫תמשיכו לשערי הכרטיסים.‬
‫כל הנוסעים, נא לחזור אל שערי הכרטיסים.‬
‫שימו לב בבקשה.‬
‫רכבת היאבוסה מס' 60 בדרך לטוקיו‬ ‫לא תעצור היום בהצ'ינוהה.‬
‫אז תגידו שהיא לא תעצור!‬
‫היי, לשבת.‬
‫היא לא מאטה…‬ ‫-זוז לי מהדרך!‬
‫היי! את בסדר, יקירתי?‬
‫5060-בי חלפה על פני הצ'ינוהה.‬
‫הבקרה האוטומטית לא הופעלה.‬
‫קו אחת!‬
‫אנחנו מחוברים. בבקשה.‬
‫כאן יושימורה מחברת הרכבת המזרחית.‬
‫תכינו כסף לדמי כופר.‬
‫אגיד לכם איך לנטרל את הפצצה.‬
‫אני דורש 100 מיליארד ין.‬
‫מה?‬
‫מאה מיליארד?‬
‫אנחנו לא יכולים לארגן סכום כזה‬ ‫לפני שהרכבת תגיע לטוקיו.‬
‫הדרישה שלי היא לא מחברת הרכבת.‬
‫היא מכל אזרחי יפן.‬
‫כל האזרחים?‬
‫בחלוקה לכל האוכלוסייה‬
‫מדובר ב-1,000 ין בלבד לכל אדם.‬
‫אתם יכולים לבחור את שיטת האיסוף.‬
‫אבל אלה חייבים להיות 100 מיליארד‬ ‫והם חייבים להגיע מהעם.‬
‫זה הכול.‬
‫זה חורג מהסמכות שלנו.‬
‫אנחנו צריכים לערב את הממשלה.‬
‫יפן לא מקיימת מו"מ עם טרוריסטים!‬
‫אני ססאקי, יועץ מיוחד לראש הממשלה.‬
‫אני יושי…‬ ‫-אין צורך בהיכרות.‬
‫המנכ"ל יושימורה.‬
‫הפרשה הזו בוחנת את היכולת שלנו‬ ‫להגיב בצורה מהירה.‬
‫אני יודע גם עליך, המפקח קוואגואה.‬
‫עכשיו, מר יושימורה.‬
‫תיידע את הנוסעים על הפצצה, בבקשה.‬
‫אבל…‬ ‫-אם תעשה את זה, יהיה תוהו ובוהו.‬
‫אני מודע לזה היטב,‬
‫המפקח הראשי קסאגי.‬
‫במהירות הנוכחית הם יגיעו לטוקיו‬ ‫בעוד חמש שעות וחצי.‬
‫האפשרות הכי טובה שלנו היא ליידע אותם מיד‬ ‫וללמוד על העבריין.‬
‫חוץ מזה,‬
‫הממשלה החליטה.‬
‫- נינוהה, מחוז איוואטה‬ ‫573 ק"מ לטוקיו -‬
‫מובן.‬
‫תודה.‬
‫אנחנו נספר להם… על הפצצה?‬
‫אנחנו לא יכולים! הם ייכנסו לפאניקה!‬
‫קל לתת הוראות מרחוק…‬
‫פוג'י, עצור.‬
‫גם אני פוחד.‬
‫אבל הדבר הכי גרוע שיכול לקרות‬
‫הוא שאנחנו ניכנס לפאניקה.‬
‫שימו לב, בבקשה.‬
‫הודיעו לנו הרגע‬
‫שמטען חבלה‬
‫הושתל ברכבת.‬
‫לפי המידע שקיבלנו זה עתה בנוגע לרכבת…‬
‫כולם לשתוק!‬
‫…מטען חבלה הושתל.‬
‫רגע, מה? מה נעשה?‬
‫מתחת למהירות שנקבעה…‬ ‫-הוא מתכוון לפצצה.‬
‫אין מצב!‬
‫חלפנו על פני הצ'ינוהה מטעמי בטיחות.‬
‫מה קורה פה?‬
‫המשטרה חוקרת כרגע.‬
‫תעשה משהו!‬ ‫-הרכבת הזאת, "בום!"‬
‫שמעת? "בום!"‬
‫רגעים כאלה דורשים קור רוח.‬
‫פאניקה במרחב הסגור של הרכבת‬ ‫היא מסוכנת מאוד.‬
‫אנחנו מבקשים מכם לשמוע להוראות הצוות‬
‫ולשמור על קור רוח.‬
‫אני חוזר.‬
‫מטען חבלה הושתל‬
‫ברכבת.‬
‫לא בדקתם?‬
‫לפני שיצאנו לדרך!‬
‫אדוני, אנחנו…‬
‫אנחנו עורכים בדיקות בטיחות בכל תחנה.‬
‫אבל אם מכשיר הושתל לאחר בדיקה,‬
‫קשה לאתר אותו.‬
‫"קשה"?‬ ‫-בחייך!‬
‫זה לא התפקיד שלכם?‬
‫אני מתנצל מעומק הלב.‬
‫לא אכפת לכם מאיתנו, מה?‬
‫הוא צודק! אני צריך להגיע פגישה.‬
‫גברת קגאמי, את יכולה להשתמש בזה‬ ‫כדי להסיט את תשומת הלב מהשערורייה שלך.‬
‫אנחנו מצטערים מאוד!‬
‫אנחנו מתנצלים בכנות.‬
‫רבותיי!‬
‫אולי כולנו נירגע?‬
‫האיש הרע פה הוא הפושע, נכון?‬
‫לתקוף את הכרטיסן לא…‬
‫היי!‬ ‫-אדוני, בבקשה!‬
‫מי תוקף פה מישהו?‬
‫זו תלונה!‬
‫תגובה מוצדקת לטעות.‬
‫שמעתם פעם את המילה הזאת?‬
‫אז זוזי אחורה, שוגר מאמא!‬
‫כן! מי את חושבת שאת?‬
‫נואפת!‬
‫כשחלאות כמוך‬
‫מתחילים ליילל כמו כלבים,‬
‫איך אתה חושב שהשאר מרגישים?‬
‫תפסיקי בבקשה!‬ ‫-מייללים?‬
‫עזוב אותי!‬
‫חתיכת…‬
‫פוג'י, לא! מספיק!‬
‫אתה לא חייב להגן על מישהי כמוה.‬
‫אני אחראי על כל הנוסעים.‬
‫התפקיד שלי הוא להבטיח את שלומכם.‬
‫רבותיי, נא לחזור למקומות.‬
‫בבקשה!‬
‫נעדכן אתכם כשנדע עוד. בבקשה!‬
‫סלח לי, אדוני.‬
‫בבקשה!‬
‫אני מתנצל. תודה.‬
‫כל הכבוד, מר טקאיצ'י.‬
‫אם תצטרך עזרה, אני בקרון תשע.‬
‫אל תהסס לבקש.‬
‫- יוקו קגאמי -‬
‫- בית המחוקקים -‬
‫תודה.‬
‫אנחנו קוטעים את רצף השידורים‬
‫כדי להביא לכם תדריך ממזכיר הממשלה סווה.‬
‫תודה.‬
‫היום בשעה 15:25 נודע לנו‬
‫שמטען חבלה הושתל ברכבת היאבוסה מס' 60,‬
‫שנמצאת בדרכה לטוקיו משין-אאומורי.‬
‫לפי המדיניות של יפן,‬
‫אנחנו לא מקיימים מו"מ עם טרוריסטים.‬
‫מסיבה זו‬
‫אנו נותנים עדיפות לבטיחות הנוסעים‬
‫וממקדים את מאמצינו בתפיסת הפושע.‬
‫ראש הממשלה נמצא כעת בביקור בארה"ב,‬
‫אבל הוא עודכן.‬
‫קיבלנו הוראה לספק בצורה מהירה ומדויקת…‬
‫שיחה נכנסת בקו מספר אחת.‬ ‫-בבקשה.‬
‫כאן יושימורה.‬
‫למה עדיין לא דרשתם 100 מיליארד ין?‬
‫ככל שתחכו יותר זמן, תבזבזו יותר זמן.‬
‫היאבוסה…‬ ‫-אני מייצג את ראש הממשלה.‬
‫כפי שאתה יודע,‬
‫זה מצב חסר תקדים.‬
‫אין לנו מסגרת לאיסוף כספים‬ ‫או בסיס חוקי לעשות את זה.‬
‫הקבינט…‬
‫איתרתם אותו?‬
‫ראש הממשלה…‬
‫מה?‬
‫…ביקש דיווח…‬
‫"מסגרת", מה?‬
‫מתנהלת חקירה,‬
‫ואנחנו פועלים עם רשויות מקומיות‬ ‫לאורך קו טוהוקו-שינקנסן.‬
‫הפצצה ברכבת היאבוסה מס' 60‬
‫תתפוצץ אם מהירות הרכבת‬ ‫תרד מתחת ל-100 קמ"ש.‬
‫דמי הכופר הם 100 מיליארד ין.‬
‫הפצצה תתפוצץ אם המהירות‬ ‫תרד מתחת ל-100 קמ"ש.‬
‫דמי הכופר הם 100 מיליארד ין.‬
‫וואו!‬
‫מה זה צריך להיות?‬
‫דמי הכופר הם 100 מיליארד ין.‬
‫הפצצה תתפוצץ אם המהירות‬ ‫תרד מתחת ל-100 קמ"ש.‬
‫דמי הכופר הם 100 מיליארד ין.‬
‫הפצצה תתפוצץ אם…‬
‫מה ל…‬ ‫-מה?‬
‫דמי הכופר הם 100 מיליארד ין.‬
‫הפצצה תתפוצץ אם המהירות‬ ‫תרד מתחת ל-100 קמ"ש.‬
‫דמי הכופר הם 100 מיליארד ין.‬
‫הפצצה תתפוצץ אם המהירות‬ ‫תרד מתחת ל-100 קמ"ש.‬
‫דמי הכופר הם 100 מיליארד ין.‬
‫זה מרכז התחזוקה?‬
‫כן, הסרטון משם.‬
‫תאתרו את השרת והחשבון. תנתחו את הסרטון!‬
‫עוד דבר אחד.‬
‫מתי נקבל את התיק של פרשת 109 מ-1975?‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫אם המהירות תרד מתחת ל-100 קמ"ש…‬
‫זו באמת פצצה!‬ ‫-תנו לי לראות!‬
‫מה קורה פה, לעזאזל?‬
‫יש פצצה!‬ ‫-אל תצעק!‬
‫מאה מיליארד ין זה לא בא בחשבון.‬
‫מי שאל אותך?‬ ‫-מה אמרת?‬
‫בבקשה, חכו!‬
‫אנחנו נמות בקצב הזה!‬
‫אנחנו נמות!‬
‫התקרה עומדת לקרוס!‬
‫את לא יכולה לצאת לשם.‬
‫אני חייבת לעשות משהו!‬
‫תעזבו אותי!‬
‫אני לא עומדת בזה.‬
‫אני רוצה הביתה!‬
‫…אם המהירות תרד מתחת ל-100 קמ"ש.‬
‫דמי הכופר הם 100 מיליארד ין.‬
‫הפצצה תתפוצץ אם המהירות‬ ‫תרד מתחת ל-100 קמ"ש.‬
‫- איוואטה, אזור איוואטה, מחוז איוואטה‬ ‫531 ק"מ לטוקיו -‬
‫הראיתי את הסרטון לצוות,‬
‫והם סבורים שהפצצה נשתלה בקרון ארבע.‬
‫בכל זאת, ייתכן שיש יותר מאחת.‬
‫נכון.‬ ‫-המפקח!‬
‫מה העניין?‬
‫יש בעיה במסלול של 5060-בי‬ ‫במסוט מספר 51, קצת אחרי מוריוקה.‬
‫רכבת 3032-בי תקולה ולא יכולה לזוז.‬
‫מה הסיבה? אי אפשר להזיז אותה?‬
‫ציפור פגעה בבידוד וגרמה לקצר.‬
‫אומרים שייקח לפחות שעה לתקן את התקלה.‬
‫תעבירו את 5060-בי למסילה צפונה.‬ ‫-אי אפשר.‬
‫3027-בי נוסעת על המסילה צפונה.‬
‫הן יתנגשו!‬
‫- 3032-בי היאבוסה מס' 32‬ ‫נעצרה על המסילה דרומה -‬
‫- 3027-בי היאבוסה וקומאצ'י מס' 27‬ ‫נוסעת על המסילה צפונה -‬
‫- 5060-בי היאבוסה מס' 60‬ ‫נוסעת בקו הראשי דרומה -‬
‫5060-בי נמצאת 11 ק"מ ממוריוקה.‬
‫חמש דקות וחצי.‬
‫כמה זמן עד ש-3027-בי תעבור את מוריוקה?‬
‫קצת פחות משש דקות.‬
‫אין לנו ברירה.‬
‫נגיד להם להחליף מסילות לפני מוריוקה‬ ‫במסוט מספר 63.‬
‫הן ינועו דרומה בקו לכיוון צפון.‬
‫תגידו ל-3027-בי להאיץ.‬
‫כן, אדוני.‬
‫אתקשר לתחנת מוריוקה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫דרומה על הקו צפונה?‬
‫כן.‬
‫זו רכבת 3032-בי התקועה.‬
‫זו רכבת 5060-בי, היאבוסה מס' 60.‬
‫3027-בי, היאבוסה וקומאצ'י מס' 27,‬ ‫נעה לכיוונה.‬
‫5060-בי תחליף מסילה במסוט הזה כאן.‬
‫כמעט בו-זמנית עם 3027-בי.‬
‫5060-בי, כאן מרכז הבקרה.‬
‫מה?‬ ‫-בדיוק כפי שאמרתי.‬
‫תאטי בבקשה ל-105 קמ"ש.‬
‫אנחנו צריכים כל רגע לפני המסוט.‬
‫אבל להחליף מסילה ב-105 קמ"ש…‬
‫זה מסוכן מדי!‬ ‫-אין דרך אחרת!‬
‫תאטי ל-105 קמ"ש מיד!‬
‫הבנתי.‬
‫120, 119, 118…‬
‫15, 12…‬
‫עשר, תשע, שמונה, שבע, שש…‬
‫מאה וחמש!‬
‫הרעידות יהיו חזקות.‬
‫תגיד לכל הנוסעים לשבת.‬
‫שהנוסעים לא יראו אותך ככה.‬
‫ברור?‬
‫כן, אדוני.‬
‫אנחנו מצפים לרעידות חזקות לקראת המסוט.‬
‫למען בטיחותכם, שבו בבקשה‬ ‫והורידו את הראשים.‬
‫נא לסובב את המושבים.‬
‫אנחנו מצפים לרעידות!‬ ‫-יוזוקי!‬
‫נא לשבת.‬ ‫-תישארי איתי, טוב?‬
‫כולם להישאר לשבת,‬
‫להתכופף ולהוריד את הראשים!‬
‫להתכופף עם הראשים למטה!‬
‫סליחה, למה יהיו רעידות?‬
‫בגלל הפצצה?‬
‫כדי למנוע מהפצצה להתפוצץ.‬
‫אל תדאגי. רק תצייתי להוראות, בבקשה.‬
‫למען בטיחותכם, נא לשבת!‬
‫3027-בי האיצה והיא מתקרבת למוריוקה.‬
‫היא נעה במהירות 320 קמ"ש.‬
‫יופי. לשמור על המהירות הזאת.‬
‫זו 5060-בי.‬
‫להאט ל-102!‬
‫כל שנייה חשובה.‬
‫- מוריוקה, מחוז איוואטה -‬
‫- רציף 12, תחנת מוריוקה‬ ‫קו טוהוקו-שינקנסן -‬
‫נסביר אחר כך.‬
‫זהירות, לא להתקרב!‬
‫זה מגוחך.‬
‫אחורה, בבקשה!‬
‫זהירות!‬
‫- סגן מנהל תפעול הרכבות במוריוקה -‬
‫3027-בי חלפה על פני מוריוקה.‬
‫5060-בי מתקרבת למסוט!‬
‫3027-בי עוברת את המסוט!‬
‫היפוך אות במסוט 63… עכשיו!‬
‫מהירות… עולה!‬
‫כאן הנהג של 3027-בי.‬ ‫ביצענו עצירת חירום ליד מוריוקה.‬
‫הכרטיסן מעריך את הנזק.‬
‫כאן הנהגת של 5060-בי.‬
‫הקרון המוביל שלנו התנגש.‬
‫הייתה פגיעה,‬
‫אבל אנחנו נוסעים בלי בעיות.‬
‫קיבלתי. יש אישור גם מהצד שלנו.‬
‫תאיצי ל-120 קמ"ש‬
‫ותחזרי לקו דרומה באמצעות מסוט 53 בקיטקאמי.‬
‫קיבלתי.‬
‫מר טקאיצ'י, מה הייתה הפגיעה שהרגשנו?‬
‫נוצר מגע עם רכבת שנסעה מולנו,‬
‫אבל השלמנו את החלפת המסילה‬ ‫ואנחנו נוסעים בלי בעיות.‬
‫את יכולה להירגע עכשיו.‬
‫כל הכבוד.‬
‫רק עושה את העבודה שלי. סלחי לי.‬
‫תודה לאל שהיא פה.‬ ‫-אנחנו נהיה בסדר.‬
‫יש מחוקקת על הרכבת, בטוח שיצילו אותנו.‬
‫אבל היא בסך הכול ישבה לה.‬
‫אצלך הכול בסדר?‬
‫חשבתי שנמות.‬
‫אל תביא מזל רע.‬
‫אלך לבדוק מה קורה.‬
‫בסדר.‬
‫סלח לי.‬
‫יש לי רעיון.‬
‫רבותיי, סליחה על ההפרעה‬ ‫בנסיבות הקשות הללו.‬
‫זה מר "טו דו רוק איט", מיטסורו טודורוקי!‬
‫פוג'י…‬
‫אתם אולי מכירים אותי מרב המכר שלי,‬ ‫המיליונר שלא עובד ולא לומד.‬
‫אולי אפילו קראתם אותו.‬
‫כולם ראו את הסרטון של הפצצה?‬
‫ראינו!‬ ‫-כן.‬
‫הזמינו את כל האומה‬
‫לשלם דמי כופר של 100 מיליארד ין‬ ‫כדי לנטרל אותה.‬
‫אבל ככל הידוע לי, אף אחד‬
‫עוד לא נקט פעולה קונקרטית.‬
‫לא פלא שהוא מפורסם!‬
‫בזמנים כאלה‬
‫אנחנו מצפים להנהגה מהירה מהממשלה שלנו.‬
‫אבל ספינה ענקית זקוקה להמון זמן ומאמץ‬
‫לשינוי קטן במסלול.‬
‫זו הסיבה‬
‫שיצרתי פלטפורמה לגיוס כספי הכופר.‬
‫תעקבו אחריי ברשתות החברתיות‬ ‫כדי לראות את הפרטים.‬
‫ובואו כולנו נשתף פעולה‬ ‫כדי להפיץ את הבשורה!‬
‫כל הנוסעים ברכבת הזאת,‬
‫אנחנו חייבים לבקש מהמדינה לתרום!‬
‫כולנו צריכים…‬
‫היי, אנשים!‬
‫בואו נעשה את זה גם!‬
‫תפרסמו את זה בחשבונות שלכם, טוב?‬
‫כן!‬ ‫-רעיון טוב!‬
‫בימים אלה‬
‫אנחנו לא יכולים להסתמך על הממשלה‬ ‫או על כוחות ההגנה.‬
‫אנחנו חייבים לדאוג לעצמנו.‬
‫בואו נהפוך את הייאוש לתקווה.‬
‫יחד‬
‫נוכל לחולל ניסים!‬
‫מר "טו דו רוק איט",‬
‫מיטסורו טודורוקי, מסיים את השידור.‬
‫סלחו לי! אני מתנצל!‬
‫בבקשה תנו לי לעבור!‬
‫אתה…‬
‫אני אאוי ואטאנוקי,‬ ‫תלמידה שנה שנייה בתיכון.‬
‫אנחנו ברכבת היאבוסה מס' 60.‬
‫בבקשה אל תוותרו עלינו.‬ ‫-בבקשה!‬
‫אנחנו סומכים עליכם!‬
‫לאן זה נעלם?‬
‫תלחץ פה.‬
‫כאן!‬
‫אנחנו ברכבת היאבוסה מס' 60.‬
‫ויש פצצה ברכבת.‬ ‫-כן.‬
‫אפשר לקבל מים?‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה!‬
‫הבחור הזה פה.‬
‫תגידו לכולם!‬
‫- שילמתי -‬
‫אני פוקודה מה"דיילי ניטו".‬
‫אתר פרטי אוסף תרומות,‬
‫אבל הממשלה טרם הכריזה על תוכניות כלשהן.‬
‫תוכל להגיב?‬
‫אנחנו מודעים לאתר האינטרנט‬
‫מהסיקור התקשורתי.‬
‫אבל זה לא מתאים למדיניות שלנו‬
‫של סירוב למו"מ עם טרוריסטים.‬
‫אנחנו בודקים דרכים להוריד אותו.‬
‫אתם נוטשים את הנוסעים?‬
‫לא חשבתם על פתרונות ספציפיים?‬
‫מזכיר הממשלה, כאן!‬
‫אתה חייב לנו תשובות!‬ ‫-כן!‬
‫תגיד משהו, אדוני!‬
‫ב-30 באוגוסט, בשעה 12:45 בערך,‬
‫התרחש פיצוץ פתאומי.‬
‫העשן מאבק השריפה היה נורא.‬
‫כוח משימה מיוחד התכנס והחקירה החלה.‬
‫לפי המצב הנוכחי והמידע שקיבלנו,‬
‫אנחנו בטוחים שנעשה שימוש‬ ‫בחומרים שנועדו לדינמיט.‬
‫מי שתל את הפצצות ולאיזו מטרה?‬
‫זה טרור בלתי נסבל.‬
‫המאפיינים של הפצצה,‬
‫השימוש ברכבת משא להפחדה‬
‫ודרישת הכופר.‬
‫כולם זהים ל"פרשת 109" מ-1975.‬
‫אנחנו יכולים להיות בטוחים שיש קשר כלשהו.‬
‫ההבדל היחיד הוא סכום הכופר.‬
‫בהתאמה לאינפלציה,‬
‫הוא גדול פי 70 מהסכום הקודם.‬
‫אבל הם נותנים לנו לבחור את שיטת האיסוף.‬
‫הם לועגים לנו.‬
‫מר טודורוקי,‬
‫אתה שומע אותי?‬
‫כן!‬ ‫-תעבור למצלמה שלוש.‬
‫נראה שהייתה לממשלה ביקורת על המעשים שלך.‬
‫קשה לבקר, אחרי הכול!‬
‫הם מתנהגים כאילו אני הטרוריסט.‬
‫הם אמורים להודות לי,‬
‫ולא עשיתי שום דבר שראוי לביקורת.‬
‫יש אנשים שאמרו שלא ברור‬ ‫מה אתה עושה עם הכסף.‬
‫רק השתמשתי בכלי קיים לגיוס כספים‬ ‫כדי להציג את הסכום שגויס.‬
‫אם כי נכון שאני עומד מאחורי הקרן המקורית.‬
‫זה עלול להיראות בעייתי.‬ ‫-מצלמה ארבע!‬
‫אבל תזכרו, אני בן ערובה.‬
‫אין לי לאן לברוח.‬
‫תחשבו שזה כמו להירשם לתוכנית מרגשת‬
‫ולזרוק לנו קצת כסף!‬
‫מר "טו דו רוק איט",‬ ‫מיטסורו טודורוקי, מסיים את השידור!‬
‫מר טודורוקי,‬
‫לא כדאי שתחשוב על זה לעומק?‬
‫אתה מגייס כסף לטרוריסטים!‬
‫זה אבסורד!‬
‫תוחלת החיים שנותרה לכל הנוסעים‬
‫היא בערך 45 שנים בממוצע משוקלל.‬
‫אם כל אדם משתמש ב-300 מיליון ין בימי חייו,‬
‫האובדן הוא 160 מיליון ין למוות של נוסע.‬
‫תכפילי את זה ב-350 נוסעים,‬
‫והגענו ל-56 מיליארד.‬
‫אם תביאי בחשבון גם רווחים אבודים,‬ ‫פיצוי וכדומה,‬
‫מאה מיליארד ין יכול להיות עסקה טובה.‬
‫הממשלה מסרבת לנהל מו"מ‬ ‫כדי למנוע טרור נוסף!‬
‫אתה מבין כמה אתה אנוכי?‬
‫ערכים הם חסרי תועלת בלהט הרגע.‬
‫למען האמת, גברת קגאמי,‬
‫כחברת בית המחוקקים‬ ‫את יכולה לסייע לגיוס הכספים.‬
‫בואי נשתמש בסינרגיה שלנו.‬
‫סינרגיה?‬
‫תעשה לי טובה!‬
‫הזמן קצר.‬
‫צריך להתחיל לגייס כסף כמה שיותר מהר.‬
‫כלומר, אם תחשבי על זה לעומק.‬
‫- קיטקאמי, מחוזר איוואטה -‬
‫- 453 ק"מ לטוקיו -‬
‫- קינטקי בהצלחה -‬
‫- מאתר מטרות -‬
‫אתה גוטו מחברת המסוקים.‬
‫תקשיב, זקן.‬
‫מפרסמים את התמונה שלך בכל הרשתות החברתיות.‬
‫ידעת?‬ ‫-בטח שהוא ידע.‬
‫יותר ויותר אנשים‬
‫מסרבים לשלם כי אתה ברכבת!‬
‫תראו!‬ ‫-זה גוטו!‬
‫אם תתנצל עכשיו, יותר אנשים עשויים לשלם.‬
‫נכון.‬ ‫-קדימה, תתנצל!‬
‫"אני אחראי‬
‫"על מסוק התיירים המוזנח‬ ‫שהתרסק על בית ספר יסודי."‬
‫"אני מצטער מאוד!"‬
‫תגיד את זה! פשוט תתנצל!‬
‫לא אתן למקקים כמוכם להטיף לי על אחריות!‬
‫רואים?‬ ‫-די לצלם!‬
‫תהיה אחראי על עוד מקרי מוות?‬
‫תתנצל כאן ועכשיו!‬ ‫-זוז!‬
‫רד על הברכיים!‬ ‫-תכרע ברך!‬
‫רד למטה!‬
‫עכשיו תלחצו על כפתור ההרשמה.‬
‫ותשלמו את הכופר שלנו!‬
‫קינטקי בהצלחה, מסיימים את השידור.‬
‫תעזבו אותי!‬
‫תירגע!‬ ‫-זוז!‬
‫למה את לא עוצרת בעדם, גברתי המחוקקת?‬
‫תעשה את זה אתה. אתה גבר, לא?‬
‫להסתער!‬
‫סליחה, פנו דרך. סליחה.‬
‫היי! מספיק, בבקשה!‬
‫תירגעו!‬
‫אתה בסדר, אדוני?‬
‫תן לי לרדת.‬
‫אני רוצה לרדת מהרכבת הזאת!‬
‫מר טקאיצ'י!‬
‫היי, אתה בסדר?‬
‫- כפתור חירום -‬
‫אוי, זהירות.‬
‫נו, באמת!‬ ‫-תחזור לפה!‬
‫תעזבו אותי!‬
‫אני רוצה לרדת מפה!‬
‫בבקשה!‬
‫תלחצי עליו! תלחצי על הכפתור!‬
‫לא! אל תעשי את זה!‬
‫בבקשה! מהר!‬
‫תלחצי עליו! מהר!‬
‫גם אם לוחצים על הכפתור,‬
‫הוא רק מתריע לצוות.‬
‫לא נעצור אוטומטית.‬
‫גברת מטסומוטו, כאן טקאיצ'י.‬
‫הכפתור נלחץ בגלל מהומה.‬
‫אל תעצרי את הרכבת.‬
‫סליחה. בבקשה, תנו לי לעבור.‬
‫פנו דרך, בבקשה.‬
‫יש במקרה‬
‫רופא ברכבת?‬
‫אם כן, תגיע בבקשה לקרון חמש.‬
‫5060-בי עוברת את נקודת ה-440 ק"מ!‬
‫זה לא מסכן חיים,‬
‫אבל הוא צריך לנוח.‬
‫תודה רבה.‬
‫יש טעם‬
‫להציל אדם כמוהו?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫שמעתי מישהו אומר‬
‫שנמות בגללו.‬
‫זו הסיבה לא לעזור?‬
‫תחשוב על זה!‬
‫כיוון שהצלת אותו, לא נוכל לשלם את הכופר.‬
‫למה אנחנו חייבים למות?‬
‫להבטיח שכל אחד מהנוסעים שלנו יגיע בשלום.‬
‫זה העניין.‬
‫אני אהיה בתא הנהג.‬
‫כשכפתור החירום נלחץ,‬
‫כמעט עצרתי מתוך רפלקס.‬
‫זה לא מצחיק.‬
‫קחי מים.‬
‫לא, תודה.‬
‫מה אם אצטרך ללכת לשירותים?‬
‫נכון. את צריכה משהו?‬
‫לא אתנגד לצ'יזבורגר ופאי תפוחים.‬
‫העיקר שנגיע לטוקיו.‬
‫לא אעצור את הרכבת הזאת גם אם תהרוג אותי.‬
‫אני בסדר.‬
‫גם זה לא מצחיק.‬
‫מר טקאיצ'י!‬
‫זה נפל לך.‬
‫- צוות שינקנסן מוריוקה‬ ‫מנהל קו ראשון, טקאיצ'י -‬
‫תודה.‬
‫את בסדר?‬
‫אני… אני מצטערת.‬
‫נפצעת כי קראתי לך.‬
‫אל תתנצלי.‬
‫הלחיצה על הכפתור‬
‫גרמה לכולם להתעשת.‬
‫תודה על העזרה.‬
‫איך ההרגשה‬
‫להציל מישהו כמוהו?‬
‫"מישהו כמוהו"?‬
‫מישהו שכולם שונאים‬
‫או שאין לו זכות קיום.‬
‫מישהו אחר בדיוק שאל אותי את השאלה הזאת.‬
‫ומה ענית?‬
‫זה לא משהו מיוחד.‬
‫כי זה התפקיד שלך?‬
‫זו אולי סיבה אחת.‬
‫התפקיד שלי הוא אכן לדאוג‬ ‫שכולם יהיו מוגנים ורגועים.‬
‫חוץ מזה, באמת רציתי להציל אותו. זה לא שקר.‬
‫סליחה על השאלה המוזרה.‬
‫אתה רוצה לנתק את הקרון האחרון?‬
‫בתנועה?‬
‫אפשר לעשות דבר כזה?‬
‫- מנהלת התעבורה והתחזוקה בקווי שינקנסן -‬
‫כאשר מנתקים קרונות בתנועה,‬
‫הבלם האוטומטי נכנס לפעולה.‬
‫אבל אם נבטל אותו, המבנה יאפשר את זה.‬
‫קודם כול, אנחנו צריכים רכבת במקביל‬
‫ועליה הכלים הנדרשים.‬
‫נתלה גלגלות בין דלתות הצוות בשתי הרכבות.‬
‫הן יכולות להיפתח בתנועה.‬
‫הכלים יעברו כמו ברכבל,‬ ‫וניתן הוראות בטלפון.‬
‫נתק את הקרונות פיזית וחשמלית.‬
‫ברגע שנסיים, רכבת חילוץ‬ ‫עם קרון מתחבר מלפנים‬
‫תגיע ותתחבר למס' 60.‬
‫במילים אחרות,‬
‫באמצעות העברת הנוסעים מכאן לכאן,‬
‫כולם יכולים לברוח?‬
‫קרא לזה חילוץ.‬
‫תעשה את כל זה תוך כדי שמירה על 120 קמ"ש‬
‫ובלי להשתמש בבלמי החירום?‬
‫זו באמת התוכנית הכי טובה?‬
‫אני לא יודע אם היא הכי טובה.‬
‫זו שאלה של לעשות או לא לעשות.‬
‫זו האחריות שלנו לעשות את זה.‬
‫- איצ'ינוסקי, 410 ק"מ לטוקיו -‬
‫שמתי לב שמר גוטו ער,‬
‫אז נתתי לו מים.‬
‫כן?‬
‫תודה.‬
‫מה לעשות עכשיו?‬
‫אנחנו צריכים לנוח במשמרות…‬
‫שלום, כאן הכרטיסן ברכבת 5060-בי.‬
‫זה קסאגי. תפתח את הטאבלט שלך.‬
‫טוב.‬
‫אנחנו מתחילים מבצע חילוץ.‬
‫תבדוק בבקשה את המסמך ששיתפתי.‬
‫קיבלתי. אסתכל עליו.‬
‫השלב הבא הוא החילוץ.‬
‫- הכרזה -‬
‫שימו לב, בבקשה.‬
‫אנחנו מתחילים מבצע חילוץ.‬
‫בבקשה הישארו במקומותיכם‬ ‫עד שתקבלו הוראות חדשות.‬
‫יופי!‬ ‫-ניצלנו!‬
‫נוסף על כך, אם יש חשמלאי מוסמך‬
‫ברכבת,‬
‫תגיע בבקשה לקרון תשע.‬
‫מה?‬
‫מותק, זו ההזדמנות שלך להביא תועלת.‬ ‫-מה?‬
‫צריכים חשמלאי!‬
‫חשמלאי, מה?‬
‫חייבים להשלים את תהליך הניתוק‬ ‫לפני ש-5060-בי תחלוף על פני מרכז התחזוקה.‬
‫משלחים, תעברו לשיחה קבוצתית.‬ ‫-כן, אדוני!‬
‫מה העדכון האחרון?‬
‫- רכבת אספקה 9012-בי -‬
‫רכבת האספקה 9012-בי מתקרבת ל-5060-בי.‬
‫9012-בי תעבור לקו צפונה במסוט 53.‬
‫5060-בי נמצאת 44 ק"מ ממרכז התחזוקה.‬
‫זמן הנסיעה הוא 22 דקות.‬
‫כולם להקשיב, בבקשה!‬
‫הקרון הזה ינותק במסגרת תוכנית החילוץ.‬
‫תשאירו את הכבודה שלכם כאן, בבקשה,‬
‫ותעברו מיד לקרונות האחרים!‬
‫תעברו לקרונות מלפנים, בבקשה!‬ ‫-מה?‬
‫הנה היא מגיעה!‬ ‫-תראו!‬
‫אני רואה אותך, 9012-בי.‬
‫אנחנו במהירות קבועה של 120 קמ"ש.‬
‫כאן 9012-בי.‬
‫אני אדאג להתאמות,‬ ‫אז תישארי במהירות 120 קמ"ש.‬
‫קצת יותר לאט!‬
‫קצת יותר! זהו!‬
‫תפתח את דלתות הצוות!‬
‫גברת נינומיה, בבקשה!‬ ‫-פותחת!‬
‫אחורה!‬
‫אני משגר את החבל המוביל.‬
‫זוזו!‬
‫כיוון ולחץ אושרו!‬ ‫-שגר!‬
‫תתפסו את המוביל!‬
‫טוב!‬ ‫-תפסתי!‬
‫המשיכה התחילה!‬
‫תקשרו אותו לחלק!‬
‫המוביל קשור!‬
‫מוכנים! תשלחו את המטען!‬
‫בסדר!‬ ‫-בסדר!‬
‫תרימו את המטען. טוב, בגובה הזה.‬
‫למשוך!‬
‫המשלוח הראשון בדרך. המטען מועבר.‬
‫קחו את זה!‬ ‫-בדיוק ככה.‬
‫אנחנו 18 דקות ממרכז התחזוקה.‬
‫זה טוב.‬
‫תמשיכו למשוך! עוד קצת! אתם יכולים!‬
‫לא למהר!‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן!‬
‫מטען ראשון התקבל!‬
‫המשלוח השני יהיה צינורות ומטען מספר שלוש.‬
‫קדימה!‬ ‫-בסדר!‬
‫תמשיכו למשוך!‬
‫למשוך!‬ ‫-שלושים ק"מ למרכז התחזוקה.‬
‫תפסתי!‬
‫המשלוח השלישי והאחרון מגיע.‬
‫מכשיר הניתוק כבד! זהירות!‬
‫5060-בי תעבור בקרוב את תחנת פורוקאווה.‬ ‫הם 14 דקות ממרכז התחזוקה.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כל המטען התקבל!‬
‫תודה רבה!‬
‫כאן 9012-בי. אנחנו מנתקים מגע.‬
‫אנחנו מתפללים לשלומכם, 5060-בי.‬
‫קיבלתי.‬
‫נעלה את המהנדסים על הקו.‬
‫יש להם רק 12 דקות לנתק.‬
‫- מרכז התחזוקה לקווי שינקנסן -‬
‫- ריפו, מיאגי -‬
‫ניטור תהליך הניתוק‬
‫יתקיים בעמדה שש במפעל ההרכבה.‬
‫אנחנו מחוברים. קדימה.‬
‫אנחנו מוכנים!‬
‫טוב.‬
‫תפתחו את לוח הקיר ליד הדלת‬ ‫בצד השמאלי של קרון שמונה.‬
‫קיבלתי!‬
‫אתה רואה את הקו המסומן באותיות בי-אר-קיי?‬
‫אני רואה אותו!‬
‫זה בלם החירום.‬
‫תעביר לי מברג מספר אחת.‬
‫תחליף בין הכבלים כדי לבטל אותו.‬
‫מר שינוהארה, בבקשה.‬
‫אתה יכול.‬
‫קדימה…‬
‫- לוח מרכזי -‬
‫בקרוב נתחיל את ההעברה לרכבת החילוץ.‬
‫כדי למנוע תאונות,‬
‫אנחנו מבקשים שתשאירו את הכבודה שלכם.‬
‫נוסעים בני 65 ומעלה‬
‫וילדים קטנים יקבלו עדיפות.‬
‫נא להגיע לקרון שמונה.‬
‫תשאירו כמה שיותר כבודה…‬ ‫אי אפשר לקחת את אלה!‬
‫רק דברים חשובים!‬
‫מה עם גלידה?‬ ‫-אין מצב!‬
‫קחו רק תדברים חשובים!‬
‫אנחנו מבקשים מכם להשאיר…‬
‫תחבר את הכבל הזה להדקים בי-0 ו-17.‬
‫טוב!‬
‫- הדק 17 -‬
‫זהו!‬
‫יש לנו חשמל!‬
‫צעד אחרון.‬
‫תנתק את כבל 16.‬
‫תיזהר, מר שינוהארה.‬
‫כל טעות תפעיל את בלמי החירום.‬
‫לא אתן לזה לקרות.‬
‫- הדק 16 -‬
‫אין בעיות במהירות או במצב הקרון.‬
‫בלמי חירום…‬
‫לא מופעלים.‬
‫הצלחנו!‬ ‫-כן.‬
‫יופי!‬ ‫-כל הכבוד!‬
‫הם רק נטרלו את בלמי החירום.‬
‫עוד לא סיימנו.‬
‫עכשיו לתהליך ניתוק הקרונות.‬
‫מר שינוהארה, תנתק את כבלי ההנעה.‬
‫מר טקאיצ'י, תנתק את המנחת בתא הכרטיסן.‬
‫טוב.‬
‫המנחת הזה, בבקשה!‬
‫בסדר.‬
‫זהו.‬ ‫-אני משחרר!‬
‫בסדר! זה מגיע!‬
‫טוב!‬
‫מוכן, קדימה!‬
‫הורדנו אותו!‬ ‫-אני אקח אותו.‬
‫הבא, בבקשה!‬
‫למשוך!‬
‫זהו.‬ ‫-תודה.‬
‫תיזהר, יקירי!‬
‫תורידו אותו לאט.‬ ‫-טוב.‬
‫נשארו פחות מעשרה ק"מ. עוד חמש דקות.‬
‫טוב, הורדתי אותו!‬
‫גם את זה.‬
‫הסרתי אותו!‬
‫אנחנו מוכנים לנתק את הצמדן!‬
‫שים את הצמדן הזה, בבקשה.‬
‫בסדר!‬
‫זהו.‬
‫תכניס את הקצוות לכאן.‬
‫לכאן, טוב.‬ ‫-זהו!‬
‫נשארו ארבע דקות.‬
‫מוכן, עכשיו!‬ ‫-מוכן, עכשיו!‬
‫הצלחנו!‬
‫מר טקאיצ'י!‬ ‫-זהירות!‬
‫זהירות! לכאן!‬
‫אדוני הכרטיסן!‬ ‫-תמהר לכאן!‬
‫הניתוק הושלם.‬
‫המהירות של קרון תשע פוחתת.‬
‫קפוץ!‬ ‫-מר טקאיצ'י, מהר!‬
‫תפסתי אותו!‬ ‫-תודה לאל.‬
‫מה לגבי החשמל?‬ ‫-השידור תקין!‬
‫כפי שחשדתי, הייתה עוד פצצה.‬
‫תתקשרו למרכז התחזוקה.‬
‫שחררו את רכבת החילוץ!‬
‫כאן משלח התעבורה. שחררו את 9014-בי.‬
‫בקרה אוטומטית מושבתת. יש.‬
‫היפוך במצב אחורי.‬
‫9014-בי, רכבות החילוץ, יוצאת לדרך.‬
‫- מנהל קו ראשון, נהג לשעבר, מרכז התחזוקה -‬
‫רכבת החילוץ יוצאת לדרך!‬
‫היא נעה לכיוון טוקיו.‬ ‫הקרון המוביל מגביר מהירות.‬
‫הרוח בסדר.‬
‫תמשיך ככה.‬ ‫-קיבלתי.‬
‫לכל צוות רכבת החילוץ.‬
‫שמרו על קור רוח ואל תנסו את הבלתי אפשרי.‬
‫מובן.‬
‫כאן מוקאי. אני משתלט על השידור.‬
‫קיבלתי.‬
‫רכבת החילוץ תיכנס בקרוב לקו הראשי.‬
‫5060-בי נוסעת בקו הראשי.‬
‫רואים את 5060-בי.‬
‫אנחנו מדביקים את הפער.‬
‫תתקרבו ל-5060-בי‬ ‫אחרי שתעברו את תחנת סנדאי.‬
‫אני מדווחת בשידור חי מהגג‬ ‫של בניין בסמוך לתחנת סנדאי.‬
‫קווי טוהוקו-שינקנסן…‬
‫היי, הנה היא.‬
‫תראו!‬ ‫-אנחנו רואים את היאבוסה מס' 60.‬
‫זו היאבוסה מס' 60!‬
‫היא ממשיכה במהירות של מעל 100 קמ"ש‬ ‫כשיש עליה פצצה.‬
‫וזו…‬
‫עוד רכבת קליע מתקרבת באותה מסילה!‬
‫אין לה קטר.‬
‫נראה שהיא נעה מהר יותר.‬
‫היא מתקרבת להיאבוסה מס' 60!‬
‫5060-בי עברה דרך מנהרת שיגה.‬
‫כאן 5060-בי.‬
‫המהירות שלנו קבועה, 120 קמ"ש.‬
‫רכבת החילוץ נוסעת במהירות 130 קמ"ש.‬
‫אני אאט.‬
‫המרחק הוא כ-60 מטר.‬
‫חמישים.‬
‫ארבעים.‬
‫שלושים.‬
‫עשרים וחמישה.‬
‫רכבת החילוץ האטה ל-121 קמ"ש.‬
‫נתחיל להתכונן לחיבור.‬
‫הצינורות מוכנים!‬
‫הכבש של תא הנהג לא נעול! כולם להתכונן!‬
‫תתחילו במדידות מפורטות. שימו לב לרוחות!‬
‫להוריד את המגן!‬
‫אני יוצא!‬
‫תחזיק!‬
‫אני אעזור!‬
‫תעזור לו!‬
‫עוד עשרה מטרים!‬
‫שמונה!‬
‫שבעה!‬
‫שישה!‬
‫חמישה!‬ ‫-תרימו את הכבש!‬
‫ארבעה!‬ ‫-קדימה!‬
‫שלושה!‬ ‫-לאט!‬
‫בעדינות!‬
‫להאט!‬
‫אל תשחררו!‬ ‫-שניים!‬
‫להוריד מהירות!‬
‫אחד!‬
‫טוב!‬ ‫-תפסנו!‬
‫אפס!‬
‫טוב!‬
‫יש חיבור!‬ ‫-קיבלתי!‬
‫תכינו את המעקה!‬
‫תתחילו בחילוץ!‬
‫קיבלתי!‬ ‫-קיבלתי!‬
‫רכבת חילוץ 9014-בי‬ ‫ייצבה את המרחק שלה מ-5060-בי‬
‫במרחק אפס.‬
‫עשיתם עבודה מדהימה!‬
‫אנחנו רק מתחילים! קדימה!‬
‫בסדר!‬
‫ווים קודם!‬
‫זהירות!‬ ‫-הנה וו.‬
‫קח את זה!‬ ‫-הנה וו.‬
‫הנה!‬ ‫-תפסתי!‬
‫תעביר אותו.‬ ‫-קיבלתי.‬
‫תמשיכו להביא אותם!‬ ‫-תודה!‬
‫תעביר הלאה.‬ ‫-תקשור את זה שם, בבקשה!‬
‫עכשיו הצינורות!‬
‫תכניסו אותם שם!‬
‫אני אקבע אותו.‬
‫טוב, הוא מקובע.‬
‫בואי נעשה את זה!‬ ‫-כן, אדוני!‬
‫סליחה. פנו דרך.‬
‫סלחו לי!‬
‫אנחנו מוכנים!‬
‫רבותיי, תשמרו על קור רוח ותתקדמו לכאן!‬
‫טוב! בבקשה ללכת לאט, רבותיי!‬
‫תחזיקו בחבלים, בבקשה!‬
‫זהירות לא ליפול.‬
‫חשוב להחזיק בחבלים!‬ ‫-לאט.‬
‫בואי הנה, מתוקה. ילדה טובה.‬
‫נוביל אתכם לקרון החילוץ בזה אחר זה.‬
‫בבקשה לא למהר.‬ ‫-תנו לי לעבור!‬
‫בבקשה תתפסו את החבל!‬ ‫-לשמור על קור רוח!‬
‫זה בסדר!‬ ‫-רגע!‬
‫מה…‬ ‫-אני פוחד!‬
‫אל תשאיר אותי פה!‬ ‫-עזוב אותי!‬
‫רגע!‬ ‫-אתה מכאיב לי!‬
‫תשמרו על קור רוח!‬
‫לא למהר! לאט!‬
‫אל תסתכלו למטה.‬
‫אני לא יכולה. אני לא רוצה למות.‬
‫קדימה!‬ ‫-זהירות, אאוי.‬
‫טאקיי, זה לא הזמן!‬ ‫-תמשיכו לזוז!‬
‫אל תסתכלו למטה!‬ ‫-תמשיכו בבקשה!‬
‫יופי! בואו לכאן!‬ ‫-לא למהר!‬
‫טוב! לאט!‬
‫בבקשה תחזיקו חזק בחבל!‬ ‫-בדיוק ככה. זהו!‬
‫יותר מ-200 נוסעים עברו בין הרכבות!‬
‫בבקשה, שלא יקרה שום דבר אחר.‬
‫זוהי רכבת מיוחדת בקו טוהוקו-שינקנסן.‬
‫אני מניח שהאתר הזה חסר תועלת עכשיו.‬
‫לאחר ניתוק היאבוסה מס' 60, רכבת זו…‬
‫אבל הוא הביא יותר תועלת מהפוליטיקה, לא?‬
‫בבקשה, תתקדמו כמה שאפשר.‬
‫גברת קגאמי.‬
‫מזכיר הממשלה סווה מסר שבחים.‬
‫נראה לי שגם את קיבלת את זה.‬
‫תראה לי.‬ ‫-בטח.‬
‫"אני שמחה שאת בסדר.‬
‫"הנוכחות שלך ברכבת סייעה‬ ‫להרגיע את הביקורת הפוליטית."‬
‫אלה חדשות טובות, גברתי.‬
‫הנחש הזקן הזה.‬
‫סליחה!‬
‫סליחה! פנו דרך בבקשה!‬
‫הוא בסדר?‬
‫מה קרה?‬
‫איש המסוקים עשה את זה.‬
‫ניסינו לעזור לו לחצות והוא התחרפן.‬
‫הוא הכה אותו במחבט גולף!‬ ‫-אתה מוכן לא לעשות את זה?‬
‫וואו!‬ ‫-תירגע, בבקשה!‬
‫בבקשה, תפסיק!‬
‫אדוני, תירגע!‬
‫אני רוצה למות, לעזאזל!‬
‫זאת ההזדמנות שלי!‬
‫תן לי למות!‬
‫גברת איצ'יקווה!‬
‫מה?‬ ‫-יוזוקי נעלמה.‬
‫נעלמה?‬
‫ממתי?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אלך למצוא אותה. תישארו פה.‬
‫טוב.‬ ‫-שבו!‬
‫יוזוקי!‬
‫אונודרה… אל תגידו לי שהלב שלה…‬
‫גברתי!‬
‫גם השוגר מאמא הלכה!‬
‫איזו הפתעה.‬
‫יש לה יותר אומץ ממה שחשבתי.‬
‫שפטתי אותה לא נכון.‬
‫כן, גם אני.‬
‫גם אתה, מר טודורוקי?‬
‫מה?‬
‫כל הנוסעים בקרוב…‬
‫אתה לא מאכזב.‬ ‫-מה?‬
‫אתה אדם אמיץ!‬
‫מה?‬
‫רק רגע.‬
‫ברגע שיהיה לנו אישור סופי…‬
‫אעקוב אחרי החשבון שלך.‬ ‫-צא לדרך!‬
‫איש של מעשים.‬ ‫-איזה בחור.‬
‫בהצלחה!‬
‫סלח לי!‬
‫אני צריכה…‬ ‫-תחזרי פנימה!‬
‫אנחנו עומדים…‬ ‫-התלמידה שלי שם!‬
‫תחזרו! זה מסוכן מדי!‬
‫היי, אתם מקשיבים? אמרתי שזה מסוכן!‬
‫תן לי למות! בבקשה!‬
‫קדימה!‬
‫המשפחות השכולות אמרו לי את זה!‬
‫תירגע!‬ ‫-"לפחות תמות בלי להיות נטל!"‬
‫תעזבו אותי!‬
‫תפסיק עכשיו!‬
‫אמרתי לך להפסיק!‬
‫אתה צריך ללמוד לוותר!‬
‫תשתקי, מכשפה!‬
‫מלכתחילה‬
‫אם אתם הפוליטיקאים לא הייתם‬ ‫מבטלים רגולציות בתעשיית התיירות,‬
‫התאונה הזאת לא הייתה מתרחשת!‬
‫אי אפשר להאשים את הפוליטיקה בכל דבר!‬
‫במקום להתבכיין שאתה רוצה למות,‬
‫אולי תגמור עם זה כמו גבר?‬
‫חוץ מזה,‬
‫לעולם לא מאוחר מדי להתחיל מחדש.‬
‫אני יודעת כמה העולם יכול להיות הפכפך.‬
‫יותר מדי טוב.‬
‫לא משנה כמה גרועה השערורייה,‬ ‫אנשים ישכחו בקרוב.‬
‫אחרי הכול,‬
‫הם אפילו בחרו בי שוב.‬
‫שש עשרה!‬
‫אנחנו מאבדים מהירות!‬
‫זו הבקרה האוטומטית?‬ ‫-לא, היא מושבתת!‬
‫כאן 9014-בי.‬
‫בלמי החירום שלהם הופעלו.‬
‫סלחו לי, בבקשה.‬
‫גברתי!‬
‫אחת התלמידות שלי נעלמה!‬
‫תעביר את כולם לרכבת החילוץ.‬ ‫-כן, אדוני!‬
‫אני אעמיד אותך.‬
‫היי, שמישהו יעזור.‬
‫תודה!‬ ‫-בשמחה.‬
‫זהירות.‬ ‫-כולם לכיוון הזה!‬
‫גברת קגאמי, קדימה.‬ ‫-בסדר.‬
‫היי! מה אתה עושה פה?‬
‫זורם?‬
‫מה?‬ ‫-גברתי, קדימה. מהר.‬
‫בסדר.‬ ‫-פשוט זורם.‬
‫אתה לא יכול לבטל את הבלמים?‬
‫זה לא עוזר!‬
‫ברצינות?‬
‫אוי, לא!‬ ‫-תנתקו את הקרון עכשיו!‬
‫אתה יכול להוריד את זה?‬
‫אתה בסדר?‬
‫זהירות! תיזהר, אדוני!‬
‫הכבלים של הגשר הסתבכו!‬ ‫אנחנו לא יכולים לנתק!‬
‫תכף מגיעים. רק עוד קצת!‬
‫מה לעזאזל?‬
‫למה? מה קרה?‬
‫זה מסוכן מדי! אחורה!‬
‫אי אפשר להשתמש בגשר! תחזרו פנימה!‬
‫אל תנסו! אתם עלולים למות!‬
‫אחורה!‬
‫מר טוטסוקה, אתה בסכנה! צא משם!‬
‫בקצב הזה שתי הרכבות ייפגעו בפיצוץ!‬
‫מה לגבי המפונים?‬
‫אחורה! אתה תיפגע!‬
‫מכאן! תביא אותו לכאן!‬ ‫-מהר!‬
‫את בסדר?‬
‫אני מצטערת.‬
‫זו הייתה הפצצה?‬
‫לא, אחרת היינו יורדים מהפסים.‬
‫- אונודרה -‬
‫אונודרה!‬
‫איפה היית?‬
‫כולם כבר התפנו.‬
‫בואי נעבור לקרון האחורי בינתיים.‬ ‫-טוב.‬
‫קחי.‬ ‫-תודה.‬
‫פוג'י…‬
‫לא יכול להיות!‬
‫- שירושי 2 -‬
‫- שיגה -‬
‫5060-בי חזרה למהירות של 120 קמ"ש.‬
‫רכבת החילוץ פועלת בלי בעיה.‬
‫שמענו מ-9014-בי‬
‫ש-340 איש חולצו בשלום,‬
‫כולל 339 נוסעים ואיש צוות אחד.‬
‫נותרו תשעה אנשים מאחור,‬ ‫שישה נוסעים ושלושה אנשי צוות.‬
‫יופי!‬
‫הצלחנו!‬
‫עוד מבצע חילוץ אחד…‬
‫לצערי, הרכבת בנויה כך שהיא מונעת‬ ‫מעקפי חשמל מרובים.‬
‫מבצע חילוץ נוסף כזה הוא בלתי אפשרי.‬
‫יש משהו שאנחנו יכולים לעשות?‬
‫בכל מקרה‬
‫אין לנו זמן למבצע נוסף.‬
‫מה ההערכה למקרה שהפצצה תתפוצץ בעיר?‬
‫בהנחה שפיצוץ בגודל כזה יתרחש בכל קרון,‬
‫בתרחיש הגרוע ביותר‬
‫כל הקרונות ירדו מהפסים‬ ‫וישברו את מחסומי הרעש.‬
‫הנזק יהיה עצום.‬
‫אם זה יקרה בתחנת טוקיו,‬
‫מקום מושבה של הממשלה עלול להיות בסכנה.‬
‫- תחנת שירואישי-זאו -‬
‫- 286 ק"מ לטוקיו -‬
‫היי, מה נעשה עכשיו?‬
‫אין עוד תוכנית?‬
‫לא אצלנו.‬
‫הפושע יצר קשר?‬
‫השיחה האחרונה הייתה לפני שעתיים.‬
‫גם הקרן שלך לא מצליחה יותר מדי.‬
‫- קרן הפצצה בהיאבוסה מס' 60 -‬
‫זו לא אשמתי!‬
‫נשארנו רק תשעה.‬
‫לכופר כבר אין ערך.‬
‫מה יהיה אם… אין יותר מה לעשות?‬
‫מבחינת הממשלה,‬
‫אם לא יימצא פתרון,‬
‫הם לא יעמדו מנגד וייתנו לנו להגיע לטוקיו.‬
‫אני בטוחה בזה.‬
‫מה?‬
‫אם מס' 60 תתפוצץ בתחנת טוקיו,‬ ‫הנזק יהיה אדיר.‬
‫גברתי, את אומרת‬
‫שהם יאלצו אותנו לעצור‬ ‫לפני שנגיע לתחנת טוקיו?‬
‫אני בטוחה שעדיין אפשר לעשות משהו.‬
‫אם כולנו נפעל בסינרגיה…‬
‫נכון?‬
‫סינרגיה? תעשי לי טובה.‬
‫מה?‬
‫סליחה…‬ ‫-גברתי!‬
‫הם באמת יכולים לעשות את זה?‬
‫כלומר, לאלץ אותנו לעצור?‬
‫זה…‬
‫מר טקאיצ'י.‬
‫טכנית זה אפשרי.‬
‫אבל אל תדאגי.‬
‫לא ניתן לזה…‬
‫סלחו לי, אני הולכת להתקשר לאבא שלי.‬
‫אנחנו לא יכולים לתת לילדה למות, נכון?‬
‫הם יכולים לפחות לתת לנו לעבור דרך טוקיו.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫הרכבת נעצרת בסוף הקו.‬
‫זו אקסיומה.‬
‫כן.‬
‫- תחנת טוקיו -‬
‫- מחברים אתכם לערים ולאנשים -‬
‫אנחנו יכולים לחבר אותם.‬
‫- קונימי, מחוז פוקושימה -‬
‫- 269 ק"מ לטוקיו -‬
‫נותרו לנו שעתיים וחצי.‬
‫אם הסיכוי נמוך,‬
‫אתה אומר שתיאלץ לפנות לחלופה‬ ‫לפני שהם יגיעו לטוקיו?‬
‫החלופה?‬
‫אל תגיד לי… אתה מתכוון לעצור את 5060-בי?‬
‫נוסעים… ועמיתים שלנו עדיין ברכבת!‬
‫אני מבין איך אתה מרגיש.‬
‫אבל חייהם של מיליוני אזרחים‬ ‫תלויים ברכבת הקליע.‬
‫פועלים לפני שקורה הגרוע מכול.‬ ‫זו המשמעות של שלטון!‬
‫החיים שלהם חסרי משמעות מבחינתך?!‬
‫מה שווה ממשלה אם היא נוטשת אנשים בסכנה?‬
‫מספיק!‬ ‫-אתה חושב שאני אוהב את זה?‬
‫אמרתי מספיק!‬
‫להירגע!‬
‫כאן משלח…‬
‫המפקח הכללי.‬
‫זו הנהגת של 5060-בי.‬
‫כאן קסאגי.‬
‫מה?‬
‫לחבר את היאבוסה מס' 60‬ ‫ישירות לקו טוקאידו שינקנסן?‬
‫זה לא מחובר כבר? כלומר, המסילות.‬
‫בתחנת טוקיו המסילות של קווי טוהוקו‬ ‫וטוקאידו שינקנסן?‬
‫במרחק חמישה מטרים בלבד.‬
‫אם נחבר אותם מהר,‬
‫רכבת 5060-בי תוכל להמשיך‬ ‫עד תחנת קגושימה-צ'ואו.‬
‫אם נתחיל עכשיו, נוכל להספיק.‬
‫אנחנו צריכים אישור מהממשלה!‬
‫שעתיים וחצי?‬
‫מר ססאקי!‬
‫בבקשה, תן לנו לעשות את זה!‬
‫תסיימו בזמן.‬
‫אני אשיג את האישור.‬
‫תודה!‬
‫תבררו אם אפשר להוציא רכבות חילוץ אי-7.‬
‫תשלחו רכבי תחזוקה.‬ ‫-תתקשרו למרכז התחזוקה!‬
‫ולמרכז הטכנולוגיה באומיה!‬
‫נצטרך שהם יהיו מתואמים!‬
‫קיבלנו עדכון.‬
‫בקרונות 9 ו-10 שהתפוצצו ליד מיאגי‬
‫לא היו נוסעים או אנשי צוות.‬
‫לא ידוע על פצועים‬
‫בקרב אנשי הצוות או הנוסעים.‬
‫אני חוזרת.‬
‫בקרונות תשע ועשר, שנותקו,‬
‫לא היה איש.‬
‫יוזוקי?‬ ‫-לא דווח על פציעות…‬
‫כמה פעמים אני צריך להתקשר?‬
‫אני מתנצלת, אבא.‬
‫את ברכבת מס' 60?‬
‫כן.‬
‫אני פה.‬
‫ידעתי.‬
‫נפצעת? את בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫מה?‬
‫תדברי כמו שצריך.‬
‫"כן, אבא. לא נפצעתי."‬
‫אני טועה?‬
‫כן, אבא. לא נפצעתי.‬
‫יוזוקי.‬
‫אני יודע מה זה‬
‫זו נקמה.‬
‫הפושעים שנמלטו באותו יום התאחדו,‬
‫ואני המטרה של הנקמה שלהם.‬
‫לעזאזל.‬
‫הנבלות האלה.‬
‫אני אמצא ואהרוג את כולם בידיים חשופות!‬
‫סיכוי קלוש שזה יקרה.‬
‫מה?‬
‫מה אמרת?‬
‫שמעת אותי.‬
‫סיכוי קלוש.‬
‫אתה לא תמצא או תהרוג אף אחד.‬
‫אין שום סיכוי.‬
‫שמעתי אותך נכון?‬
‫עם מי את חושבת שאת מדברת? אני אבא שלך!‬
‫אתה לא יכול לגעת בפושע.‬
‫אחרי הכול, הפושע…‬
‫זו אני.‬
‫מה?‬
‫מי ששתל את הפצצות ברכבת הקליע‬
‫זו אני.‬
‫הקשבתי לסיפור המקשוקש שלך‬ ‫על הריגת הפושע במשך שנים.‬
‫פלא שלא תקעתי לעצמי כדור בראש!‬
‫אבל החלטתי לשתול פצצה במקום זאת.‬
‫חוץ מזה, אני יודעת הכול.‬
‫הפושע פוצץ את עצמו.‬
‫לא הרגת אף אחד.‬
‫במקום להיכנע לשוטרים,‬
‫היה לו אומץ למות.‬
‫זה יותר ממה שאני יכולה להגיד עליך.‬
‫תגידי את זה שוב.‬
‫תגידי את זה שוב!‬
‫הפעם הגזמת.‬
‫את מציבה את קוגה מעליי?‬
‫את בטח מתבדחת.‬
‫אני לא צוחק!‬
‫לעולם לא ארשה לך לעשות את זה.‬
‫איך ילדה קטנה כמוך הכינה פצצה?‬
‫מספיק עם הבדיחות.‬
‫זו לא בדיחה.‬
‫אם אתה לא מאמין לי,‬
‫תסתכל מאחוריך.‬
‫מה זה צריך להיות?‬
‫אונודרה.‬
‫קו אחת!‬
‫קו אחת, בבקשה.‬
‫כאן יושימורה.‬
‫אגיד לכם איך לנטרל את הפצצות.‬
‫ומי את?‬
‫יוזוקי אונודרה.‬
‫אני שתלתי את הפצצות ברכבת הקליע.‬
‫באמת?‬
‫יוזוקי אונודרה?‬
‫את ברכבת היאבוסה מס' 60?‬
‫כן.‬
‫את באמת עשית את זה?‬
‫למה שתלת פצצות ברכבת שאת נוסעת בה?‬
‫הרגע הרגתי את אבא שלי.‬
‫באותו סוג של פצצה.‬
‫מה את רוצה?‬
‫זה לא יכול להיות כסף.‬
‫כבר השגתי את מה שרציתי.‬
‫אבי מת וראיתי את מה שרציתי לראות.‬
‫אז עכשיו אגיד לכם איך לנטרל את הפצצות.‬
‫בסדר.‬
‫מה לעשות?‬
‫כדי לנטרל את הפצצות…‬
‫בבקשה תהרגו אותי.‬
‫בתוך הגוף שלי‬
‫יש מכשיר שמנטר את הלב שלי‬ ‫למקרה שיהיו תופעות לוואי מהמחלה שלי.‬
‫אם אמות, המכשיר יפסיק לנטר‬ ‫את פעימות הלב שלי‬
‫ואפליקציה בסמארטפון שלי‬
‫תשלח אות שינטרל את הפצצה.‬
‫את יכולה להוכיח שזה נכון?‬
‫הלו? הלו?!‬
‫לעזאזל!‬
‫שירותי הכבאות של קנגאווה‬
‫הודיעו לנו שלפני חמש דקות‬ ‫התפוצצה פצצה בהדאנו.‬
‫הכתובת תואמת לבית של אונודרה.‬
‫זו את?‬
‫זה נכון?‬
‫הפצצות ינוטרלו כשתמותי?‬
‫יש רק דרך אחת‬
‫לברר, נכון?‬
‫ייכנסו ויצאו הרבה צוותים!‬
‫שימו לב למסילה הסמוכה כשאתם עובדים!‬
‫בואו נתחיל!‬
‫לבדוק מימין!‬ ‫-טוב!‬
‫לבדוק משמאל!‬ ‫-טוב!‬
‫לבדוק מלפנים!‬ ‫-טוב!‬
‫בזהירות!‬ ‫-בזהירות!‬
‫כאן צוות העבודה.‬
‫הבנתי.‬
‫אתה בטוח שנקבל אישור?‬
‫טוב.‬
‫הבנתי. אני אאמין.‬
‫בסדר.‬
‫לעבודה!‬
‫כן, אדוני!‬
‫טוב, רבותיי. נא להגיע למקומות המיועדים.‬
‫בסדר!‬
‫קדימה! תחברו אותנו לחברת הרכבות של טוקאי!‬
‫איך זה נראה?‬
‫חצי מטר לכיוון שינגאווה, בבקשה!‬
‫בסדר!‬ ‫-בואו נזוז!‬
‫5060-בי תגיע לפי ההערכה ב-21:04.‬
‫בואו נקבע את המסלול!‬
‫קצת לכיוון הזה, בבקשה!‬
‫הקרונית מגיעה! שימו לב מאחוריכם!‬
‫קחו את זה בבקשה לצד של שינגאווה.‬
‫זהירות לא ליפול!‬
‫אחת, שתיים!‬ ‫-שלוש!‬
‫התחילו בעבודות להרחבת המסילה בתחנת טוקיו.‬
‫הם באמת יספיקו בזמן קצר כל כך?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אנחנו צריכים להאמין בעובדים.‬
‫ואם התוכנית הזאת תיכשל, מה יקרה לנו?‬
‫שאני… אעשה את זה?‬
‫לא ישנה יותר מדי אם אני אעשה את זה.‬
‫כלומר…‬
‫נכון!‬
‫אתה צודק.‬
‫אתה תעשה את זה!‬
‫אם זה יציל שמונה מאיתנו,‬
‫אתה יכול לכפר על מקרי המוות‬ ‫מהתרסקות המסוק.‬
‫לכפר?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אתה יודע.‬
‫טיל המסוק שלו הרג שמונה.‬
‫זה מתאזן.‬
‫כן… כן.‬
‫אתה עושה לי בחילה.‬
‫מה?‬
‫אמרתי… שאתה עושה לי בחילה.‬ ‫מי אתה חושב שאתה?‬
‫תירגע.‬
‫הפעלה של שיקול דעת בנסיבות כאלה‬
‫היא לא התפקיד שלכם הפוליטיקאים?‬
‫שמעתי ממך מספיק על פוליטיקה!‬
‫אני רוצה להגיד לך משהו!‬
‫התפקיד של פוליטיקאי…‬ ‫-עזוב!‬
‫הוא לתמוך במה שנכון וליצור עולם טוב יותר!‬
‫היאשי, די!‬ ‫-עזוב אותי!‬
‫מספיק!‬ ‫-היאשי!‬
‫אפס מאופס!‬ ‫-תירגע!‬
‫מה לעזאזל אתה יודע?‬
‫תתבייש לך!‬
‫מספיק!‬ ‫-תירגע!‬
‫כולם, בבקשה!‬ ‫-די!‬
‫חרא זקן!‬
‫מספיק!‬ ‫-אפס!‬
‫בבקשה, תירגעו!‬
‫בוא תחטוף!‬ ‫-היאשי, די!‬
‫תתבייש לך!‬
‫שתוק כבר!‬ ‫-די!‬
‫אימא של יוזוקי אונודרה‬ ‫מתה לפני תשע שנים ממחלה.‬
‫לדברי השכנים,‬
‫הם התחילו לשמוע צעקות‬ ‫באופן קבוע מהבית שלה באותה תקופה.‬
‫לגבי טסוטומו אונודרה…‬
‫במהלך פרשת 109‬
‫הוא היה חלק מהכוח המשטרתי‬ ‫שנשלח לעצור את אחד המחבלים.‬
‫המחבל פוצץ את עצמו במקום בחומר נפץ,‬
‫והבכירים רצו להימנע מאחריות.‬
‫הם הפכו את אונודרה לגיבור‬
‫על ידי יצירת המיתוס‬ ‫שהוא ירה במחבל מתוך הגנה עצמית.‬
‫אבל עד מהרה‬
‫אונודרה התחיל להתרברב כאילו הסיפור נכון.‬
‫- מת או ברח מהמדינה? -‬
‫הוא היה מספר לאנשים‬ ‫שרכבת הקליע עדיין קיימת‬
‫בזכותו.‬
‫דיברתי עם הרופא של יוזוקי אונודרה.‬
‫הסיפור שלה על שתל הניטור‬
‫התברר כנכון.‬
‫במז"פ אישרו שאפליקציה יכולה לבודד את האות‬
‫וסנכרן אותו עם נפץ.‬
‫לא ייתכן שהיא ייצרה את חומרי הנפץ‬
‫ושתלה את הנפץ לבדה.‬
‫בטח יש לה שותף איפשהו.‬
‫אונודרה, אנחנו יכולות לדבר?‬
‫מה העניין?‬
‫יש משהו…‬
‫שאני יכולה לעשות בשבילך?‬
‫בבקשה תהרגי אותי.‬
‫חוץ מזה.‬
‫אם משהו מטריד אותך…‬
‫אם דיבורים יקלו קצת את הכאב…‬
‫גברת איצ'יקאווה.‬
‫את ידעת, לא?‬
‫על החיים שלי בבית.‬
‫לכן שמת עליי עין.‬
‫תמיד הגנבת מבטים, נכון?‬
‫הצלחתי להשתלב?‬
‫עמדתי לעשות בעיות?‬
‫היית בודקת, ואם אהבת את מה שראית,‬ ‫הרגשת כזאת הקלה.‬
‫זו אשמתי?‬
‫זה לא סובב סביבך.‬
‫פשוט נמאס לי מההצגה הזאת בכל יום,‬ ‫ששרדה באמצעות שקרים בולטים.‬
‫בגלל מה שעברתי‬
‫כולכם יכולתם לחיות חיים נורמליים.‬
‫לעשות בדיוק מה שאתם רוצים.‬
‫וזאת הסיבה…‬
‫שהחלטתי להרוס את זה.‬
‫את הנורמליות המזויפת הזאת.‬
‫כמה יכולתי לזהם את כולכם ברעל שלי?‬
‫לראות את כולכם בוכים‬
‫וצווחים על חייכם…‬
‫הכעס והשנאה שלכם…‬
‫המציאות הזאת, ללא שקרים,‬ ‫זה מה שרציתי לראות.‬
‫ועכשיו אני מסופקת.‬
‫זכיתי לראות את הפרצוף הזה.‬
‫גיליתי את מה שנראה‬ ‫כמו החשבון של יוזוקי אונודרה.‬
‫"סימנים בכל מקום."‬
‫"פלא שלא כולנו משתגעים."‬
‫"השאגה מחרישת האוזניים שהיא השתיקה."‬
‫"התהום שמביטה חזרה."‬
‫"שקרים ואספלט."‬
‫"אני רוצה לקלף אותם ממני."‬
‫- אין שם 774‬ ‫31 פוסטים -‬
‫כרגע זה הפוסט האחרון שלה.‬
‫- אהרוס את הנורמליות המזויפת -‬
‫"אהרוס את הנורמליות המזויפת?"‬
‫תסתכלו גם על זה.‬
‫- לייק אחד‬ ‫שמונה בפברואר -‬
‫- לייק מקייסודו 75 -‬
‫הייתה לה שיחה מתמשכת‬
‫עם חשבון בתוכנת המסרים הזאת.‬
‫היא כוללת דיבורים על חומרי נפץ.‬
‫-אתה מכין פצצות בעצמך? -‬
‫- הלוואי שהיה לי כוח של פצצה -‬
‫- אני מבין איך את מרגישה. -‬
‫"זה עולם מכוער מלא שקרים וצביעות."‬
‫אז האיש הזה פנה אליה.‬
‫מה לגבי החשבון?‬
‫איתרנו אותו.‬
‫הוא שייך לגבר בן 50 ממחוז סאיטמה.‬
‫הוא עובד כמומחה פיצוצים ב"דאיי תעשייה".‬
‫- השותף מסארו קוגה" נורה למוות -‬
‫- דאיי תעשייה -‬
‫היאבוסה מס' 60 שומרת כעת‬ ‫על מהירות של 120 קמ"ש.‬
‫משטרת סאיטמה!‬
‫מסטושי קוגה פה?‬
‫בכל הנוגע לשתילת הפצצות…‬ ‫-כן?‬
‫המנגנון…‬
‫בכל זאת, זה אפשרי מבחינה טכנית.‬
‫- ניהומטסו, מחוז פוקושימה -‬
‫- 231 ק"מ מטוקיו -‬
‫תשתי קצת.‬
‫היי… נראה לי שהוא עומד למות.‬
‫פוג'י.‬
‫פוג'י, תתעורר!‬
‫פוג'י, בבקשה!‬
‫פוג'י! תתעורר, בבקשה!‬
‫אם לא ניקח אותו לבית חולים בקרוב,‬ ‫עלול להיות מאוחר מדי.‬
‫הוא בחור ממש טוב.‬
‫הוא עדיין לא בוגר,‬
‫אבל הוא מלא תשוקה ונחוש בדעתו להצליח.‬
‫בבקשה.‬
‫אני רוצה להציל אותו.‬
‫אז בבקשה תהרוג אותי.‬
‫למה זה חייב להיות ככה?‬
‫אתה לא יכול לעשות את זה‬
‫אם זה התפקיד שלך?‬
‫אם אתה כל כך נחוש‬ ‫להציל אנשים שלא מגיע להם לחיות,‬
‫אתה צריך להרוג אותי עכשיו.‬
‫כולם פה,‬
‫כולל אני,‬
‫מחכים שמישהו יעשה את זה.‬
‫לעולם לא אתן לזה לקרות.‬
‫חכה רגע!‬
‫איך אתה יכול להגיד את זה?‬
‫הבטחתי להם!‬
‫נכון. הבטחה!‬
‫נראה לך שאני לא יודע את זה?‬
‫כאן יושימורה.‬
‫אתה מודע לזה, לא?‬
‫מה? איך זה ייתכן?!‬
‫אין לנו זמן לחכות לאישור משפטי…‬
‫חיי אדם בסכנה, לעזאזל!‬
‫חו. מזה, איך יכולת‬ ‫לקבל החלטה כזאת בלי שאני…‬
‫אם לא נפעל, נאכזב אותם!‬
‫לא, נאכזב את כל יפן!‬
‫אדוני?‬
‫כל האומה מסתכלת!‬
‫בבקשה!‬ ‫-תפסיקו את העבודה בתחנת טוקיו.‬
‫מה?‬
‫אבל למה?‬
‫למה?!‬
‫הלו? אתה שם?!‬
‫אחנו צריכים לפתור את הבעיה‬ ‫בשטח השיפוט שלנו.‬
‫אי אפשר להאריך את המסילה!‬
‫- פוקושימה -‬
‫אחת, שתיים!‬ ‫-שלוש!‬
‫שוב!‬ ‫-בסדר!‬
‫אחת, שתיים!‬ ‫-שלוש!‬
‫אחת, שתיים!‬
‫אני מצטער.‬
‫אכזבתי אתכם.‬
‫אעדכן אתכם ברגע שאקבל עדכון.‬
‫כולכם יכולים להסתמך עליי עכשיו.‬
‫אל תיתנו לדברים להאיץ עוד יותר‬
‫ותשמרו על הנושאים.‬
‫תעשה מה שאתה יכול.‬
‫מה?‬
‫הפסיקו את העבודה בתחנת טוקיו.‬
‫מר טקאיצ'י… לא.‬
‫זה הפרצוף שרציתי לראות.‬
‫תפסיק! זה מגעיל! תפסיק!‬
‫אתה לא יכול! אתה לא יכול לעשות את זה!‬
‫אני…‬
‫לא מגיע לי לחיות.‬
‫אני באמת‬
‫מרחם עליה.‬
‫אביה התייחס אליה נורא.‬
‫מאז שאימה מתה, האלימות לא פסקה.‬
‫הוא תמיד אמר לה…‬
‫בדיוק.‬
‫"לו רק היית זכר."‬
‫- "לו רק היית זכר." -‬
‫כששוללים את משמעות הלידה שלך…‬
‫בשביל אדם,‬
‫יש דבר גרוע יותר?‬
‫אז סיפקת לה פצצות?‬
‫המחבל מרכבת 109, שאביה אמר שהרג…‬
‫מסרו קוגה…‬
‫הוא אביך, לא?‬
‫כן.‬
‫טסוטומו אונודרה הכתים‬
‫את המוות המכובד של אביך.‬
‫אתה לא מאמין בזה?‬
‫כולכם‬
‫יודעים איזה אדם הוא היה.‬
‫הוא התרברב‬
‫בכך שירה במחבל‬
‫והציל את רכבת הקליע.‬
‫אדם וולגרי מיסודו.‬
‫לכן יוזוקי בחרה ברכבת הקליע כמטרה.‬
‫רכבת הקליע מסמלת‬
‫את האב שהיא שנאה.‬
‫הממשלה‬
‫הורתה לנו לעצור את הרכבת.‬
‫מר טקאיצ'י קיבל החלטה מכובדת.‬
‫אנחנו יכולים להתגאות בו.‬
‫אשלח את האות…‬ ‫-לא.‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫אני אחראי עד הסוף.‬
‫מובן.‬
‫גילינו באילו קרונות יש פצצות.‬
‫קוגה אמרה שהיו עוד שלושה.‬
‫קרונות אחת, ארבע ושש.‬
‫אם כולם יתפוצצו, לא נוכל להכיל את הנזק.‬
‫מר יושימורה, איפה קילומטר אפס?‬
‫זה 11 ק"מ מתחנת אומיה.‬
‫מה העניין, קסאגי?‬
‫- ואשינומיה -‬
‫הכול תלוי בשאלה אם הם יעמדו בזה.‬
‫זה ו…‬
‫פעולה פוליטית.‬
‫אתה יכול לחבר את הקצר?‬
‫זה מחובר.‬
‫נשתמש בשני מסוטים‬
‫כדי לנתק את הקרונות‬ ‫מהיאבוסה מס' 60 בלי לעצור.‬
‫כדי להגביל את הנזק,‬ ‫המבצע יתרחש באזור בעל אוכלוסייה דלילה.‬
‫נשתמש בהסתעפות‬ ‫שליד מרכז התחזוקה ואשינומיה.‬
‫קרונות אחת עד שש ייסעו במסילה צפונה,‬
‫וברגע שהחלק הקדמי של קרון שבע יעבור,‬
‫נפעיל את מסוט "איי".‬
‫קרון שבע יחליק באלכסון על שתי המסילות,‬
‫ואחריו קרון שמונה.‬
‫וברגע שהרכבת תגיע לקו ההסתעפות ואשינומיה,‬
‫נפעיל את מסוט "בי".‬
‫באמצעות הפעלת המסוט‬ ‫כשהקרונות הספציפיים יעברו,‬
‫ננתק את קרונות אחת עד שש‬ ‫והם יתפוצצו על קו ההסתעפות.‬
‫בינתיים קרונות שבע ושמונה‬ ‫ייעצרו על הקו הראשי.‬
‫זה הרעיון.‬
‫אורך קרון הוא 25 מטרים.‬
‫אם הם יעברו ב-100 קמ"ש,‬
‫תהיה לנו פחות משנייה להפעיל את מסוט "איי".‬
‫ומסוט "בי" משמש לתחזוקת המסילה,‬
‫אז אפשר להפעיל אותו רק ידנית.‬
‫זה קשה‬
‫כמו להשחיל מחט בחושך.‬
‫גם אם הניתוק יצליח,‬
‫לירידה מהפסים במהירות שקרובה ל-100 קמ"ש‬
‫תהיה ככל הנראה השפעה אדירה‬ ‫על היאבוסה מס' 60.‬
‫אתה בטוח שאין דרך לנטרל את הפצצות?‬
‫כולם בהיאבוסה מס' 60 מסכימים?‬
‫כן. תמשיכו בבקשה.‬
‫בסדר גמור.‬
‫תגידו לי מה אתם צריכים.‬
‫תודה רבה!‬
‫תודה לאל.‬ ‫-בואו נתחיל!‬
‫כן, אדוני!‬
‫- נקודת ניתוק -‬
‫- נסושיובארה, מחוז טוצ'יגי -‬
‫- 160 ק"מ לטוקיו -‬
‫אני אהיה בתא הנהג.‬
‫תמצאו כמה שיותר חומר ריפוד רך.‬
‫בסדר.‬ ‫-טוב.‬
‫תישארי איתו, גברת קגאמי.‬
‫זה יתאים לריפוד.‬
‫גם אלה. טוב.‬
‫היאבוסה מס' 60…‬
‫היא לא נעצרה מאז שיצאה משין-אאומורי.‬
‫מטסומוטו, קדימה.‬
‫בסדר!‬
‫מר טקאיצ'י.‬
‫אני צריכה טובה.‬
‫אתה יכול…‬
‫לקלף את היד שלי מהידית הראשית?‬
‫כמובן.‬
‫מהירות של 120 קמ"ש… יש!‬
‫תיזהרו מציוד מתח גבוה ותכינו את הסולמות!‬
‫סולם מסתובב!‬ ‫-תסדרו את הנתונים המשותפים מהמערכת.‬
‫הצלת חיים היא בראש סדר העדיפויות.‬
‫נזק לרכבת לא משנה.‬
‫חדר הפיקוד נמצא באמצע השטח.‬
‫פנו דרך למשככי הריסוק.‬ ‫-מסביב!‬
‫מסביב!‬
‫תמשיכו!‬
‫- משככי ריסוק בצורת חביות‬ ‫לספיגת עוצמת הפגיעה -‬
‫קווים שלוש ומעלה הם במתח גבוה.‬
‫תתחיל לשאוב!‬ ‫-השאיבה התחילה!‬
‫קדימה!‬
‫להתכונן ללחץ!‬
‫תרימו אותם!‬ ‫-אחורה!‬
‫טוב, להרים!‬
‫כולם להתרחק!‬
‫ההרמה התחילה.‬
‫רכב תחזוקה מגיע.‬ ‫-שלוש, שתיים, אחת…‬
‫טוב, לעצור.‬ ‫-תורידו אותן!‬
‫ניצור שלושה בלוקים לכיוון טוקיו.‬
‫להרים!‬
‫טוב, זה מספיק!‬
‫להתכונן, עכשיו!‬
‫בסדר!‬ ‫-תמשיכו!‬
‫אם תוכלי.‬ ‫-בסדר.‬
‫בבקשה.‬
‫תמשיך להילחם.‬
‫מסוכן פה.‬
‫אתם לא מכירים, נכון?‬
‫זו מטסומוטו, הנהגת שלנו.‬
‫רבותיי…‬
‫אני כל כך מצטערת!‬
‫כיוון שלחצתי על הבלמים, אתם…‬
‫אל תתנצלי.‬
‫את יכולה לעזור לנו למצוא ריפוד במקום זאת?‬
‫בסדר.‬
‫פוג'י!‬
‫אל תדאגי.‬
‫אני יודע שנצליח.‬
‫לאחר חטיפת הרכבת האייקונית…‬
‫שש שעות חלפו מאז החטיפה‬
‫של רכבת הקליע של יפן.‬
‫ממשלת יפן הורתה על החילוץ‬
‫של תשעת הנוסעים ואנשי הצוות שנותרו.‬
‫פרטי המבצע אינם ברורים,‬
‫אבל עצירה פתאומית של רכבת קליע נוסעת…‬
‫יוזוקי…‬
‫היא ודאי מסוכנת מאוד.‬
‫בנקודת העצירה הסופית‬
‫חברת הרכבות המזרחית,‬ ‫המשטרה, שירות הכבאות‬
‫ופועלי בניין מקומיים עובדים קשה.‬
‫יחד הם מתכוננים להגעת הרכבת.‬
‫האם אפשר לחלץ את תשעת הגברים והנשים?‬
‫אנחנו חייבים להסתכל עם תקווה בלב.‬
‫- קוגה, מחוז איברקי, 62 ק"מ לטוקיו -‬
‫- מרכז תחזוקה ואשינומיה, מסוט מספר 51 -‬
‫בלי חפצים זרים.‬ ‫-טוב.‬
‫העבודה תכף תסתיים.‬
‫אנחנו עומדים לבדוק את המסוט!‬ ‫-הבנתי.‬
‫נשארו שש דקות, רבותיי! מהר!‬ ‫-בסדר!‬
‫הכוח מוכן.‬ ‫-טוב.‬
‫עכשיו זה תלוי בכם.‬ ‫-בסדר!‬
‫חשמל מופעל!‬
‫מפעיל את המסוט!‬
‫זה אמור להספיק.‬
‫תהדקו את זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫זה כואב?‬ ‫-לא.‬
‫זהו.‬
‫טוב.‬
‫כן. אנחנו מוכנים.‬
‫תקשרי את זה שוב.‬
‫טוב.‬
‫מאיפה זה בא?‬
‫אם אתה לא מסוגל לשתות, תן לי.‬
‫אני לא מסוגל, אבל אני אשתה!‬
‫טוב.‬ ‫-כן.‬
‫פוג'י.‬
‫תחזיק מעמד.‬
‫הם עומדים להגיע לנקודת הניתוק.‬
‫5060-בי מתקרבת‬
‫ב-121 קמ"ש.‬
‫היא כאן!‬
‫5060-בי נכנסת למסוט!‬
‫ספירה לאחור לקרון שבע.‬
‫עשר…‬
‫תשע…‬
‫שמונה…‬
‫שבע…‬
‫שש…‬
‫חמש…‬
‫ארבע…‬
‫שלוש…‬
‫מסוט 52, עכשיו!‬
‫מסוט 51, עכשיו!‬
‫מפעיל את המסוט!‬
‫מטסומוטו!‬
‫מר פוג'י!‬ ‫-פוג'י!‬
‫5060-בי נעצרה.‬
‫קרון שמונה של 5060-בי נעצר.‬
‫קרונות אחת עד שש ירדו מהפסים‬ ‫בקו ההסתעפות ואשינומיה.‬
‫קרונות אחת, ארבע ושש עולים באש.‬
‫כאן צוות החירום. אנחנו בדרך.‬
‫קיבלתי.‬
‫כאן המסוק המשטרתי. אנחנו נשדר וידאו.‬
‫כאן צוות החירום. אנחנו מגיעים עכשיו.‬
‫- נקודת הניתוק -‬
‫הגענו.‬
‫ניכנס דרך אזור החיבור.‬
‫מוכנים?‬
‫מוכנים, קדימה!‬
‫טוב, זה פתוח.‬
‫אנחנו בפנים. מחפשים את אלה שצריכים חילוץ.‬
‫שימו לב לכבלים! הם קרועים!‬
‫זה צוות החילוץ! מישהו שומע אותי?‬
‫אם כן, תענו בבקשה!‬
‫קיבלתי.‬ ‫-קיבלתי.‬
‫זה צוות החילוץ! מישהו שומע אותי?‬
‫אתם שומעים אותי?‬
‫אולי שם?‬
‫אני לא רואה אף אחד!‬
‫ממשיכים לחלק האחורי.‬ ‫-בסדר.‬
‫לעזאזל!‬
‫אם אתם שומעים אותי, בבקשה תשמיעו קול!‬
‫בבקשה… אלה המחלצים.‬
‫אם מישהו…‬
‫אנחנו…‬
‫אתם מה?‬ ‫-קיבלתי.‬
‫תחזור על זה!‬ ‫-ניצו…‬
‫ניצולים…‬
‫…נמצאו.‬
‫הם…‬
‫כולם בחיים!‬ ‫-יש!‬
‫יופי!‬
‫כל הכבוד לכולם.‬
‫תודה.‬
‫אין זמן לאבד. בואו נחזיר את הרכבות לפעולה.‬
‫תבטלו את הרכבות בין אומיה לאויאמה‬ ‫ובין סנדאי לפורוקאווה.‬
‫כל שאר הקטעים, לחדש את השירות!‬
‫כן, אדוני!‬
‫יופי! יש אישור!‬
‫3032-בי, מסילה לכיוון דרום במוריוקה!‬
‫מה עם הקצר ההוא?‬
‫הוא פעיל.‬
‫גם 2037-בי ירדה מהפסים במוריוקה,‬ ‫מסילה לכיוון צפון!‬
‫היא פועלת.‬ ‫-אתקשר למטה הראשי.‬
‫בסדר, תבדקו פעמים את כל המסילות והחשמל.‬
‫אני מתקשר ממסוט מספר 51.‬ ‫כל שלושת המפעילים בריאים ושלמים.‬
‫קיבלתי. כל הכבוד.‬
‫המטופל מוכן לתנועה. קדימה!‬
‫אתה תהיה בסדר!‬
‫פוג'י!‬ ‫-האמבולנס פה!‬
‫מהר, לחץ הדם שלו יורד.‬ ‫-בסדר!‬
‫פוג'י!‬
‫הוא יהיה בסדר. אנחנו נטפל בו.‬
‫למעלה. אחת, שתיים, שלוש!‬ ‫-שלוש!‬
‫טוב.‬ ‫-סוגר את הדלת.‬
‫תבדקו את הפינוי.‬ ‫-בסדר.‬
‫תתחילו בהונדן-צ'ו.‬
‫האמבולנס פונה שמאלה.‬
‫משטרת טוקיו תטפל בחשודה.‬
‫משטרת סאיטמה צריכה להישאר בזירה.‬ ‫-כל העובדים, להתארגן!‬
‫כאן משטרת סאיטמה. קיבלתי.‬
‫קורבן אחד נלקח לבית החולים.‬ ‫לשאר השמונה יש פציעות קלות.‬
‫אין חשש‬
‫כאן חדר הפיקוד. קיבלתי.‬
‫אני קוואגואה, משטרת טוקיו.‬
‫אני אחראי על החקירה שלך.‬
‫יש לך חרטות?‬
‫לא.‬
‫עשיתי את זה מרצוני החופשי.‬
‫השותף שלך לפשע ניצל את השנאה שלך‬
‫כדי לנקום בטסוטומו אונודרה‬ ‫בלי ללכלך את הידיים שלו.‬
‫הרצון שלך‬
‫תומרן על ידי קוגה.‬
‫קל לך יותר לחשוב ככה?‬
‫אני ילדה קטנה שנוצלה‬ ‫על ידי מבוגרים זקנים ורעים.‬
‫זו הנורמליות המזויפת האמיתית.‬
‫את נראית כאילו את שונאת את כל העולם.‬
‫אבל את יודעת…‬
‫- קרן הפצצה בהיאבוסה מס' 60‬ ‫הגענו ליעד הגיוס -‬
‫אז יש עוד תקווה בעולם, מה?‬
‫בואו נזוז.‬ ‫-בסדר.‬
‫התקשורת מפריעה. תרחיבו את האזור המוגבל.‬
‫קיבלתי.‬
‫נתאם עם עיריית סאיטמה.‬
‫כאן חדר הפיקוד. קיבלתי.‬ ‫-קיבלתי.‬
‫נסייע בכיבוי השריפות בקרונות אחת עד שש.‬
‫קיבלתי. בבקשה.‬
‫כאן השוטר קוואגואה.‬
‫אני מעביר את החשודה באמבולנס.‬
‫קיבלתי.‬
‫קיבלתי! אנחנו נתחיל.‬
‫אנחנו מוכנים, אז בואו אחריי.‬
‫תודה רבה.‬
‫תיכנסו למיקרובוס כאן.‬
‫תשמרו על עצמכם!‬ ‫-תודה רבה.‬
‫אז אתה צריך כיבוד?‬
‫היי! יש אפילו פאי תפוחים בפנים!‬
‫את רעבה כמוני?‬
‫גברת מטסומוטו!‬
‫חזרתי!‬
‫מר טקאיצ'י!‬ ‫-כל הכבוד!‬
‫תודה.‬
‫עבודה טובה.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫תודה לכולם.‬
‫תרגום כתוביות: דניאל שרמן‬