Downloaded from YTS.MX
‫כן?‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫אתה נוהג או רוכב על אופניים?‬ ‫-אני במכונית.‬
‫אני בתחנת אוסטרפורט עכשיו.‬
‫אוסטרפורט? חשבתי שאתה בניהאבן.‬
‫את מתקשרת לשאול מתי אהיה בבית?‬
‫אני צריכה קצת תמיכה רגשית.‬ ‫אני תמיד מתמודדת עם הכול לבד,‬
‫ואני לא מסוגלת להתמודד‬ ‫עם התפרצויות זעם, כשאני מחזיקה ילדה אחת‬
‫ולא מסוגלת לטפל בשנייה…‬ ‫-אני מבין, אבל אני…‬
‫…אני פשוט צריכה קצת תמיכה‬ ‫כשאחת מהן יוצאת לגמרי מדעתה.‬
‫מה שלומכם?‬
‫הילדות שלי בבית עם אשתי.‬
‫אני פשוט צריכה קצת תמיכה.‬ ‫-אני לא חושב שבגלל זה התקשרת.‬
‫נשמע שאת צריכה לפרוק עצבים,‬ ‫ואת משליכה את זה עליי.‬
‫ואני לא יכול לעשות כלום.‬
‫לא, אני לא משליכה את זה עליך.‬ ‫אני מתקשרת לשאול מתי תגיע הביתה.‬
‫אני זקוקה לתמיכה. זהו הכול.‬
‫אני מוצאת את עצמי במצבים המזוינים האלה,‬ ‫ואין אף אחד שאני יכולה להתקשר אליו…‬
‫כדי לקבל קצת תמיכה.‬
‫מתוקה, תראי את זה. טוב, נתראה בקרוב.‬
‫נתראה בקרוב.‬ ‫-ביי-ביי.‬
‫ביי.‬
‫זה מטורף, גבר!‬
‫זה פסיכי, בנאדם! פאק, זה מטורף!‬
‫זה פסיכי. זה פסיכי לגמרי.‬
‫רויאל ארנה, תעשו קצת רעש!‬
‫משהו בתוכי תמיד ממהר. כלומר…‬
‫יש משהו ממש מעבר לפינה‬
‫שהולך להיות גדול, מטורף‬ ‫ורועש יותר מאי פעם.‬
‫היי, שמי כריסטופר.‬
‫תחושת הדחיפות הזאת‬ ‫הניעה אותי במשך שנים רבות,‬
‫ואני יודע שלא הייתי מצליח בלעדיה,‬ ‫בלי האש הזאת.‬
‫מה החלום שלך? עם המוזיקה שלך?‬
‫למכור מיליוני אלבומים. סולד-אאוט‬ ‫במדיסון סקוור גארדן. השמיים הם הגבול, לא?‬
‫בקוריאה היו 450 מיליון השמעות.‬
‫תמיד אמרתי "כן" לכל דבר.‬
‫לכל הזדמנות להפיץ את המוזיקה שלי.‬
‫הוא יודע לשיר ולהלחין,‬
‫והלילה הוא גם עורך‬ ‫את הופעת הבכורה שלו כשחקן.‬
‫המוזיקאי כריסטופר מגלם‬ ‫את הדמות הראשית בסרט דני חדש‬
‫שנקרא "חיים יפים".‬
‫אתה גורר אותי לבמה מול 100 איש ונוטש אותי.‬
‫מייד חשבתי, "זו הזדמנות ענקית".‬
‫"זה מה שאני רוצה לעשות."‬
‫"כמובן שאני צריך להלחין‬ ‫את הפסקול של כל הסרט."‬
‫"זה מרגיש כאילו החיים שלי נגמרו‬ ‫מרגיש כאילו העתיד שלי מרוסק"‬
‫הסרט שאתה מככב בו יעלה לשידור‬
‫החל ממחר ב-190 מדינות.‬ ‫-איך ההרגשה?‬
‫אני מתרגש מאוד לראות‬ ‫איך זה יתקבל על ידי הקהל.‬
‫- מקום ראשון בעולם בנטפליקס. -‬
‫- קופנהגן, 2023 -‬
‫אני לא יודע איך לתאר את זה.‬ ‫זה פשוט מטורף.‬
‫אני חושב שבקרוב נצטרך‬ ‫לשנות הרבה מהתוכניות שלנו.‬
‫כדאי לנו לשקול לצאת‬ ‫לסיבוב הופעות של "חיים יפים".‬
‫סיבוב הופעות בכל העולם?‬ ‫-כן.‬
‫פאק!‬
‫זאת הזדמנות של פעם בחיים.‬
‫כן, אחי. כל הדלתות פתוחות.‬
‫זו סיטואציה די מורכבת, לא?‬
‫נאמר לי שהסרט נכנס‬ ‫לעשרת המובילים בארה"ב, ואז…‬
‫בואו נחגוג עם בקבוק חלב.‬
‫הסרט מככב בכל הפלטפורמות:‬ ‫אינסטגרם, ספוטיפיי, נטפליקס.‬
‫זה מתפוצץ!‬
‫תראו את הפנים האלה.‬
‫כך בדיוק הרגשתי כשהתעוררתי הבוקר.‬
‫מה?‬
‫מה זה אומר, נכון?‬
‫מה זה בעצם אומר? זה משנה חיים.‬
‫- כריסטופר: חיים יפים באמת -‬
‫"…לא כאן כדי לצחוק‬
‫"אני רק בוכה‬
‫"בכל פעם שאני חושב‬ ‫על הרגע הזה שהסכמנו עליו‬
‫"להתראות‬
‫"לא קל לומר את זה למישהי כמוך"‬
‫תני לי להשמיע לך עוד משהו שכתבתי.‬
‫תפנו את הדרך. אני מנגן להיטים.‬
‫"בן 25, עמדתי במבחן הזמן‬ ‫עדיין הייתי בצניחה חופשית‬
‫"הטורנדו הזהיר אותנו‬
‫"אמרת לי, מותק, תחזיק אותי חזק‬
‫"קיבלת את השנים הטובות ביותר שלי, מותק"‬
‫זה כל כך נחמד!‬ ‫-נכון שזה נחמד?‬
‫רגע לפני שזזים, אנו חייבים להאזין‬ ‫לכל השירים מהאלבום החדש.‬
‫רוצות לשמוע את האלבום החדש?‬
‫זה פשוט ממש נחמד‬ ‫שנהיה יחד בארבעת הימים הבאים.‬
‫כן.‬
‫נולה, מה הדבר שהכי מרגש אותך‬ ‫בנסיעה שלנו לבורנהולם?‬
‫לאכול גלידת קרולה-בולה, נכון?‬
‫גם אני מחכה לזה.‬
‫זה צליל נהדר.‬ ‫-מותק, תראה את עצמך.‬
‫צליל מעולה.‬
‫אנחנו מוכנים.‬
‫לפני שתתניע את המכונית,‬
‫תזרוק את החיתולים המלוכלכים‬ ‫בפח האשפה שבחוץ.‬
‫כן.‬ ‫-הם ממש בכניסה.‬
‫לאיזה פח לזרוק אותם?‬ ‫-לפח האשפה השכונתי, מותק.‬
‫כן, כמובן. תשתמש בראש, כריסטופר.‬ ‫בפח האשפה השכונתי.‬
‫יש לי חדשות נהדרות לספר לך.‬
‫נשמע נהדר.‬ ‫-בטח, בעולם הפוך.‬
‫אתה רציני?‬ ‫-כן.‬
‫זה לגבי פורטוגל?‬ ‫-כן. יש תוכנית טלוויזיה שעלתה בקוריאה,‬
‫וזה מגיע עם המון קידום מכירות.‬
‫הזמנו את הכרטיסים אתמול או שלשום?‬ ‫-כן.‬
‫לעזאזל! נשמע שלא נצא לחופשת הקיץ השנה.‬
‫אבל נוכל לנסוע בפעם אחרת.‬
‫פשוט נישאר כאן, נכון?‬ ‫אנחנו לא באמת צריכים חופ…‬
‫זה כאב, איזבל!‬ ‫-כך גם אני מרגישה.‬
‫שאצבוט אותך?‬
‫בקשר לזה.‬ ‫-ניסע בינואר.‬
‫כן, אבל מותק, זה רחוק מדי.‬
‫אנחנו צריכים להיות יחד כמשפחה‬ ‫ולו רק לשתי שניות.‬
‫הזמנו רק לחמישה ימים.‬ ‫-כן. נכון.‬
‫זה לא שנעדר לשבועיים.‬ ‫-לא.‬
‫אבל כמובן שתיסע, אם זה באמת חשוב.‬
‫שמת אחד כזה בתיק החיתולים?‬
‫קניתי כרטיסים גמישים,‬ ‫כדי שתוכלי לבטל אותם.‬
‫איזה מזל.‬ ‫-כן.‬
‫או לדחות את זה. נוכל לנסוע בספטמבר.‬
‫ואז…‬ ‫-יש לי הופעה ברויאל ארנה.‬
‫ואתה בסיבוב הופעות באוקטובר ובנובמבר?‬ ‫-כן.‬
‫הנה, מותק.‬
‫הכול במכונית?‬ ‫-לא. יש עוד שני תיקים.‬
‫נביא אותם כשננעל את הבית.‬
‫- בורנהולם -‬
‫זה נחמד?‬
‫קר, נכון?‬
‫תראי את זה.‬ ‫-כן.‬
‫ואו! מרשים. 60 הקפצות.‬
‫זה כל כך כיף שיש כמה ימים כאלה.‬
‫עכשיו נוכל לחזור הביתה שבוע מוקדם יותר.‬ ‫-כריסטופר!‬
‫מתי נקפוץ לאגם אופאל,‬ ‫נשחק מיני גולף ולודו,‬
‫ונכין פנקייקים ואת כל הדברים שציפיתי להם?‬
‫כל מה שציפית לו. לשחק לודו, לשחק סוליטר…‬
‫לשחק מיני גולף. אני אוהב מיני גולף.‬
‫יש לנו 20-30 שנה לשכב בבורנהולם‬ ‫להתבטל ולא לעשות כלום.‬
‫אבל ההזדמנות שיש לי כרגע,‬ ‫היא בזכות זה שהיא מתרחשת עכשיו.‬
‫בטח. ומפני שאתה אומר "כן" לכל דבר,‬
‫ובגלל זה אנחנו עוזבים את בורנהולם מוקדם‬ ‫ומבטלים את פורטוגל וכך הלאה.‬
‫זה בגלל שהעבודה שלך קודמת לכול, נכון?‬
‫אני גם לא בקטע של חופשות.‬
‫זה מדהים במשך ארבעה ימים,‬ ‫ואז אני נהיה חסר מנוחה‬
‫ומתחיל לחשוב שאני צריך‬ ‫להתאמן או לרכוב על אופנוע ים.‬
‫יש שם שבעה ברווזונים.‬ ‫ושני ברבורים. נכון שהם חמודים?‬
‫שבעה. אנחנו צריכים להזדרז, מותק.‬ ‫יש לנו רק שניים.‬
‫את רוצה שבעה ילדים?‬ ‫-לא, אבל אני רוצה עוד.‬
‫רק שלושה או ארבעה.‬
‫אם היית צריך לבחור, כמה ילדים היית רוצה?‬
‫שניים.‬ ‫-אתה לא רציני.‬
‫כן. הייתי עוצר שם.‬ ‫-אז לא נביא עוד ילדים?‬
‫לא.‬
‫את יכולה להביא עוד ילד עכשיו?‬ ‫-לא!‬
‫אבל בעוד ארבעה חודשים.‬
‫ואו.‬ ‫-היי. נשיקה.‬
‫את באמת יכולה?‬ ‫-אני פשוט מרגישה ש…‬
‫לעולם לא מתחרטים על הילדים שמביאים, ואני…‬
‫אנחנו לא מדברים על להתחרט.‬
‫כי אנחנו לא מתחרטים על כלום.‬ ‫אין לי ספק בכך.‬
‫אבל עם כל מה שקורה כרגע,‬ ‫ועם שני ילדים שדורשים מאיתנו הכול…‬
‫זה מתיש אותי.‬
‫את תביאי ילד שלישי אם אומר לך‬ ‫שזה הולך להמשיך ככה?‬
‫אבל זה הולך להמשיך ככה.‬
‫זה שאתה רודף אחרי איזשהו חלום על קריירה,‬
‫אני עדיין רוצה שיהיו לנו…‬
‫"איזשהו חלום על קריירה."‬
‫"רק בגלל שיש לך‬ ‫את הפנטזיה הזאת על להיות מוזיקאי‬
‫"זה לא אומר שאני צריכה לוותר‬ ‫על להביא עוד ילדים. כאילו, עכשיו!"‬
‫גם אתה חולם על עוד ילדים.‬
‫אני חולם על הרבה דברים,‬ ‫אבל לא על להביא ילד שלישי כרגע. זה בטוח.‬
‫מה היה קורה אם מעתה והלאה היית אומר:‬
‫"בעשר השנים הבאות אני אתרכז בלהיות אבא"?‬
‫"כי הם כאן עכשיו.‬ ‫יש לי אותם קרוב אליי כרגע."‬
‫עשר השנים הראשונות לא יחזרו.‬ ‫-זאת שאלה טובה.‬
‫מה אם תסרב לעבודות?‬
‫תמצא עבודה קלה, תחזור הביתה כל יום,‬
‫תאסוף אותן מהמעון‬ ‫ותהיה בסביבה כל יום ובסוף השבוע?‬
‫מה יקרה לך?‬ ‫-הייתי רוצה זמן כדי קצת לנשום.‬
‫אבל דברים אחרים היו מלחיצים אותי,‬ ‫את יודעת? התחושה של "מה אם?"‬
‫מה אם לא הייתי לוחץ על הפסקה?‬ ‫מה אם הייתי ממשיך?‬
‫בראש ובראשונה, אחת הסיבות‬ ‫שאני עושה את זה היא שאני חושב…‬
‫שאני רוצה לממש את מלוא הפוטנציאל שלי.‬
‫אני יודע ש…‬ ‫-למה?‬
‫אני לא יודע.‬ ‫-זו משמעות החיים?‬
‫למצות את הפוטנציאל שלך?‬
‫זה משמעותי עבורי.‬ ‫-כן.‬
‫לדעת שיש לי את הפוטנציאל להצליח בגדול.‬
‫ואני לא חושב שלהרבה אנשים יש את זה.‬
‫לזה יש פוטנציאל.‬
‫"עד כאן לתכנן מראש‬
‫"אנחנו נהיה בסדר‬
‫"לא יהיה זמן מתאים‬
‫"אמרתי, 'אני צעיר מדי‬
‫"'אני רק ילד, אני לא יכול לגדל אחד'‬
‫"זה מרגיש כאילו החיים שלי נגמרו‬ ‫מרגיש כאילו העתיד שלי מרוסק‬
‫"ואני אתגעגע לימים שבהם היינו רק שנינו."‬
‫כתבתי את השיר הזה, "חיים יפים",‬
‫כשסיל ואני דיברנו על להביא ילדים.‬
‫"זה בהחלט מרגיש כמו למות‬
‫"לחיי היפים"‬
‫שלוש, שתיים, אחת!‬ ‫-לא!‬
‫תמיד ידעתי שאני רוצה להיות אבא,‬
‫אבל המשכתי לחשוב שהתזמון פשוט לא היה נכון.‬
‫היי!‬
‫ובאותו זמן, זה היה פשוט‬ ‫"החיים היפים" בשבילי.‬
‫הרגשתי ש"זה לא יכול להיות יותר מגניב מזה".‬
‫מילאנו, מילאנו.‬
‫אחד הדברים שפחדתי מהם יותר מהכול‬
‫היה לאבד את החלק הזה שבו אתם רק זוג מאוהב.‬
‫ולעבור מלהיות שתיים לשלוש‬ ‫זה שינוי די מטורף.‬
‫יא-בה-דה-בא-דו.‬
‫"זה מרגיש כאילו החיים שלי נגמרו‬ ‫מרגיש כאילו העתיד שלי מרוסק‬
‫"ואני אתגעגע לימים שבהם היינו רק שנינו‬
‫"אני אף פעם לא רוצה לוותר‬ ‫על כל מה שאני אוהב‬
‫"זה בהחלט מרגיש כמו למות‬ ‫לומר להתראות לחיי היפים"‬
‫אנחנו מתחילים נחמד וקל‬ ‫עם הציפור המוזהבת והמגניבה…‬
‫לעזאזל! לכל הרוחות!‬
‫היא צדקה כשאמרה שהתזמון‬ ‫לעולם לא יהיה מושלם בחיינו.‬
‫חשבתי שזה אומר להתראות לחיים היפים,‬
‫אבל באותו זמן, ידעתי עמוק בפנים‬ ‫שכאשר התינוק הזה יגיע,‬
‫הוא ישנה את הכול, הוא יעניק לכול‬ ‫עומק חדש ויביא משמעות מסוג שונה לחלוטין.‬
‫החיים שלנו יקבלו משמעות שונה לחלוטין.‬
‫היי, דלעת. היי.‬
‫זה עוד בן אדם שתלוי בך לגמרי,‬
‫וכל מה שהאדם הקטן הזה צריך ללמוד,‬ ‫אתה הוא זה שצריך ללמד אותו.‬
‫זו אחריות כבדה.‬
‫עכשיו אני לא יכול לדמיין‬ ‫חיים בלי הילדות האלה.‬
‫היי.‬
‫להגיע לנקודה הזאת. אלה החיים היפים ביותר.‬
‫הדבר הכי יקר שיש לך.‬
‫"זה מרגיש כאילו החיים שלי נגמרו‬ ‫מרגיש כאילו העתיד שלי מרוסק‬
‫"ואני אתגעגע לימים שבהם היינו רק שנינו‬
‫"אני אף פעם לא רוצה לוותר‬ ‫על כל מה שאני אוהב‬
‫"זה בהחלט מרגיש כמו למות‬
‫המסר המרכזי בשיר היה:‬ ‫"אני מצפה לפתוח את הפרק החדש.‬
‫"אני מצפה שיהיה משהו חשוב יותר מהמוזיקה."‬
‫היי…‬
‫בלה נולדה. הסרט יוצא והופך ללהיט מיידי,‬ ‫ושולח אותנו לסיבוב הופעות עולמי.‬
‫באופן פרדוקסלי, זה מרחיק אותי‬ ‫בדיוק מהדבר שאותו רציתי‬
‫וגורם לי להיות עוד יותר עסוק,‬ ‫וזה דפוק לגמרי.‬
‫"זה בהחלט מרגיש כמו למות, לומר להתראות‬
‫"לחיי היפים"‬
‫לא! לא את זה!‬
‫נול, את יודעת שאבא חוזר שוב לעבודה?‬
‫תתגעגעי לאבא כשהוא בסיבוב הופעות?‬
‫לא.‬ ‫-מה? לא תתגעגעי אליי?‬
‫לא.‬ ‫-למה לא?‬
‫להתגעגע לאבא.‬ ‫-תתגעגעי לאבא קצת?‬
‫אני אתגעגע אלייך מאוד.‬
‫למה זה לא קרה לפני שמונה שנים?‬
‫זה היה יכול להיות נהדר‬ ‫אם זה היה קורה לפני שלוש שנים.‬
‫זה תמיד היה חלק מהחלום‬
‫שתופיע בחו"ל, אז זה הדבר הכי מגניב.‬
‫תמיד היית די…‬ ‫"אני לא באמת מאמינה שזה יקרה".‬
‫בחייך. אני לא מסתובבת מאושרת עד הגג מזה.‬
‫אני מבינה שיש תחושה של דחיפות.‬
‫אתה צריך להכות בברזל כשהוא חם.‬
‫אבל זה לא…‬ ‫-זה פשוט לא מסתדר עם חיי משפחה.‬
‫זה כל כך חשוב כל הזמן.‬ ‫אין דבר חשוב יותר מזה.‬
‫לא.‬
‫לא. אבל…‬ ‫-צילמתם את זה? אין דבר יותר חשוב.‬
‫הו, היא כל כך חמודה.‬
‫הרבה לפני הילדים וסיל, היה לי חלום,‬
‫ועכשיו יש לי הזדמנות להגשים אותו.‬
‫הרצון לעמוד במרכז הבמה… תמיד היה לי את זה.‬
‫"את באה למסיבה הערב?‬
‫"אני מקווה שאת באה"‬
‫לא היה ספק שזה מה שרציתי לעשות,‬ ‫מה שהייתי צריך לעשות.‬
‫המשמעת תמיד הייתה שם,‬ ‫העבודה הקשה, השחיקה הבלתי פוסקת.‬
‫אין סיבה לנוח כי ממנוחה לא ייצא כלום.‬ ‫אני צריך לצאת וליצור משהו.‬
‫אני פשוט דוחף קדימה.‬
‫"הו…"‬
‫אני מרגיש שרציתי את זה יותר‬ ‫מאשר האדם שלידי.‬
‫בכל מחיר. כל מה שצריך.‬
‫הסיבה שכתבתי את כל השירים,‬
‫הסיבה שבגללה ביליתי‬ ‫כל כך הרבה שעות בנגינה, היא בגלל זה.‬
‫תמיד רציתי את סיבוב ההופעות העולמי הזה,‬ ‫תמיד רציתי לומר:‬
‫"מה העניינים, ניו יורקים?"‬
‫יש לי את ההזדמנות הזאת עכשיו.‬
‫אני פשוט יודע שלא אלחץ על הפסקה עכשיו.‬
‫אני הולך ללחוץ על הדוושה עד הסוף,‬ ‫ואז זה יהיה או הצלחה או כישלון.‬
‫נשיקה אחרונה.‬
‫כשהבנות יגדלו ויהיו מספיק מבוגרות‬ ‫כדי להבין שהחלטתי ללכת,‬
‫אוכל להגן על ההחלטה‬ ‫בכך שאומר, "רדפתי אחרי החלום שלי".‬
‫אני מקווה שהן ימצאו משהו‬ ‫שילהיב אותן באותה מידה‬
‫שיגרום להן להגיד:‬ ‫"אני חייבת לעשות את זה, לא משנה מה המחיר".‬
‫שלום, חבר'ה. זה כריסטופר,‬ ‫ואנחנו בשדה התעופה.‬
‫אני לא יכול לתאר עד כמה אני מתרגש.‬ ‫נתראה בקרוב מאוד.‬
‫"וממש כמו עיטים עפים,‬ ‫מסתכלים למטה על…‬
‫"אנשים שומעים את בואי שר‬
‫"'הירוז' ברדיו‬
‫"חוזרים שוב ושוב‬
‫"'כשהיינו צעירים, כשהיינו צעירים‬
‫"'זה כבר התחיל‬
‫"'חולמים על העולם החופשי'"‬
‫- ניו יורק -‬
‫עשינו זאת.‬
‫מופע הסולד-אאוט הראשון בארה"ב.‬
‫אני חושב שכולנו צריכים לעשות‬ ‫את הקעקוע הזה בלוס אנג'לס, לרוחב הגב.‬
‫אני מרגיש פאקינג נהדר עכשיו. ואו.‬
‫זה מכה בי עכשיו. עכשיו אני מבין.‬
‫שלוש, שתיים, אחת…‬
‫"השמש זורחת באדום, אימא‬
‫"והיער גדל כל כך…"‬
‫סיבוב הופעות עולמי, מותק!‬
‫אנחנו על כן השיגור.‬
‫עוד 30 שניות.‬
‫"והיער גדל כל כך…"‬
‫היי, מתוקה. אני עובד, מתוקה.‬ ‫אני הולך לשיר שירים.‬
‫"והיער גדל כל כך…‬
‫"אני אוהב את האופניים שלי‬ ‫הם ייקחו אותי, אז…"‬
‫הזין שלי עומד…‬
‫עוד פאקינג עשר, תשע, שמונה…‬
‫תודה, מתוקה. אוהב אותך.‬
‫אוהב אתכן. ביי.‬ ‫-גם אנחנו אותך.‬
‫זה פשוט מטורף.‬
‫כל כך הרבה מדינות, כל כך הרבה ערים,‬ ‫כל כך הרבה תרבויות שונות.‬
‫זה מטורף כשחושבים על זה. זו רק ההתחלה.‬
‫- סטוקהולם -‬
‫- אוסלו -‬
‫- המבורג -‬
‫- ברצלונה -‬
‫- הלסינקי -‬
‫- לונדון -‬
‫"...לבטח אכשל"‬
‫ניו יורק סיטי, מותק!‬
‫- סין -‬
‫- אוטרכט -‬
‫"מותק, אני כל כך…"‬
‫- סיאול -‬
‫רכבתי על הגל בנקודות רבות בחיים,‬
‫וכשאתה כבר על הגל הזה,‬
‫אתה ממשיך לרדוף אחרי הגל הבא.‬
‫כשאתה רוכב עליו, אתה צריך להיות מודע‬ ‫שהוא יכול לעצור בכל רגע.‬
‫זה לא יכול להימשך לנצח.‬ ‫זה מרגיש אינטנסיבי כשאתה בתוך זה.‬
‫זה לא יימשך לנצח,‬ ‫אבל זה מה שהופך את זה למיוחד.‬
‫הכיף בגלישה, שאתה רוכב על הגל‬ ‫רק ל-15 שניות ועדיין זה שווה את זה.‬
‫אתה חותר חזרה החוצה במשך 15 דקות,‬ ‫כי זה קסום. למה זה כך?‬
‫כי זה לא נמשך לנצח.‬
‫זה מה שאני רודף אחריו. פרץ האדרנלין. הגל.‬
‫ואו, זה מטורף. זה אדיר.‬
‫בבקשה.‬
‫בימים טובים…‬
‫אם אני קמה עם אנרגיות אחרי שישנתי טוב,‬
‫אני אסירת תודה על הכול, והכול טוב.‬
‫"ברור, הוא צריך". נכון, זה קשה,‬ ‫אבל זה גם משהו שאנחנו בחרנו בו, אז…‬
‫הבנות מאושרות. הן מרגישות בטוחות,‬
‫וכשהן רואות את אבא שלהן, הן שמחות…‬
‫הן שמחות, אנחנו שמחות.‬ ‫מעגל החיוביות לא נגמר.‬
‫בימים אחרים, אני מרגישה מותשת לגמרי,‬
‫או שאחת מהילדות לא ישנה טוב והיא בוכה,‬
‫או שהכול משתבש, או שאני מפילה 60 כוסות‬
‫לפני עשר בבוקר, אני מרגישה כאילו…‬
‫למה הוא לא כאן עכשיו? למה הוא הסכים לזה?‬
‫למה בחרנו בחיים האלה?‬
‫לא יכולנו לבחור בחיים שקטים‬ ‫עם מקום שבו נוכל להיות ביחד?‬
‫לא יכולת למצוא עבודה מעבר לפינה, כמו כולם?‬
‫משלמים מחיר כשבוחרים לרדוף‬ ‫אחרי התשוקה או החלום בנחישות כזאת.‬
‫גם מי שמסביבך משלם מחיר, אבל…‬
‫כן.‬
‫היי, בלה.‬
‫היי, מתוקה. היי, אהובתי.‬
‫היא כל כך חמודה. היא הורגת אותי.‬
‫היי, מתוקה. היי.‬
‫היי. היי, מתוקה.‬
‫היי.‬
‫היי, היי.‬
‫נשיקות. כן…‬ ‫-ביי-ביי.‬
‫היי!‬
‫אני מרגיש קצת כמו ריי צ'רלס.‬
‫בואו נתאפס.‬
‫אתה צריך להתחיל לפני שזה מתחיל.‬
‫ואתה נכנס ב…‬
‫לא, לא! זה היה נהדר!‬ ‫אני רוצה להמשיך להופיע! זה היה מדהים!‬
‫הם עדיין שם.‬ ‫-כן?‬
‫לא, לא.‬
‫לא, לעזאזל עם זה. קדימה, חבר'ה.‬ ‫בואו נעשה את זה על גיטרה אקוסטית.‬
‫אנחנו חייבים לעשות את זה.‬
‫- ברצלונה -‬
‫אם אנחנו הולכים לעשות את זה,‬ ‫נעשה את זה לגמרי אקוסטי.‬
‫ואנחנו נרד לשם אליכם.‬
‫מוכנים, חבר'ה?‬
‫"'מותק, אני בהיריון', היא אמרה‬
‫"וראיתי את כל חיי, חולפים מול עיניי"‬
‫הם עדיין צועקים 20 דקות‬ ‫אחרי שההופעה נגמרה.‬
‫"עוד! אנחנו רוצים עוד!"‬ ‫זה פסיכי. פאק, זה מטורף.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫תשירו!‬
‫"זה מרגיש כאילו החיים שלי נגמרו‬ ‫מרגיש כאילו העתיד שלי מרוסק"‬
‫מה שקרה הרגע, זו הסיבה‬ ‫שאני עושה את מה שאני עושה.‬
‫אני רוצה שהם יעזבו ויחשבו,‬
‫"זה היה טהור, כן, תשוקה אותנטית."‬
‫כשהם עושים את זה, הם עוזבים‬ ‫כשהם חדורי מוטיבציה, השראה וכל השאר.‬
‫זה הרגע שבו מוזיקה הופכת לאמיתית ולקסומה.‬
‫פאק, זה מטורף. אני פשוט אוהב לנגן מוזיקה!‬
‫אני ממש אוהב לנגן מוזיקה!‬
‫כן!‬
‫- אבא בבית -‬
‫אימא, קדימה! תפתחי. תפתחי לו את הדלת.‬
‫נעשה את זה, מותק.‬
‫"אנחנו צופים בעננים משנים צורה‬
‫"מחכים לסערה ולטעום את הגשם‬
‫"אבל אם נשאר עכשיו עומדים במקום‬ ‫זה יהיה מאוחר מדי"‬
‫בסדר. בואו נתחיל היום.‬
‫היום ומחר, חזרות עם הלהקה.‬
‫יש לי פגישה עם יאניק עכשיו.‬ ‫-כן, מחר.‬
‫שמתי בטעות את יאניק למחר, אבל זה היום.‬
‫ואז יש לי תצוגת אופנה,‬ ‫ואז אאסוף את הילדות.‬
‫תצוגת אופנה.‬ ‫-זה שבוע האופנה.‬
‫מחר אתה שוב עושה חזרות כל היום,‬ ‫ולי יש תצוגות ומצגות.‬
‫וארוחת ערב?‬ ‫-כן, יש לי ארוחת ערב.‬
‫אין מצב.‬ ‫-מותק.‬
‫זו ארוחת ערב אחת.‬ ‫-אני נוסע לשישה ימים.‬
‫את הולכת לארוחת ערב‬ ‫של גיאורג ג'נסן. אני נוסע…‬
‫רביעי, חמישי, שישי, שבת, ראשון, שני.‬
‫אל תלכי לארוחת ערב רגע לפני שאני עוזב.‬
‫אישרתי את ההזמנה מזמן.‬ ‫-לא אכפת לי.‬
‫אבל מותק?‬
‫את הולכת לגיאורג ג'נסן, אני נוסע לשבוע.‬
‫אז בואי נמשיך כשאחזור.‬ ‫יש לך עבודת דוגמנות במיורקה.‬
‫כן, ביום ראשון ושני.‬
‫כאילו שלא ידעת.‬ ‫-אוי, אלוהים.‬
‫אני מדברת לקיר.‬ ‫-תני לי להבין.‬
‫את יוצאת בערב לפני שאני נוסע לשישה ימים.‬
‫וכשאחזור, את נוסעת ליומיים?‬ ‫-ללילה.‬
‫אני מבינה שזה הרבה יותר מסובך עכשיו‬
‫אם אסכים לנסיעות, כי זה דורש יותר תכנון,‬
‫שלא כמו קודם, כשנהגתי לנסוע כל הזמן.‬
‫אבל אני אוהבת להיות מסוגלת‬ ‫להגיד כן מדי פעם.‬
‫אמרתי לא מאז שנולדנו שתי הבנות.‬
‫סירבתי לעבודות בחו"ל.‬ ‫-זה אותו הדבר…‬
‫עכשיו אמרתי כן לשתי עבודות.‬ ‫תבדוק מתי אתה נוסע לאסיה.‬
‫בגלל זה אני לא רוצה‬ ‫לבדוק את היומן שלי. זה כמו…‬
‫העובדה היא שאתה יכול לראות‬ ‫רק יום אחד קדימה.‬
‫אני יודעת את כל זה. זה לא מפתיע אותי.‬
‫זה לא מפתיע אותי.‬
‫זה פשוט נהיה אמיתי כשאתה מבין‬ ‫שאתה בבית רק חמישה ימים בחודש.‬
‫נכון.‬
‫זו סיטואציה קשה, כי היא כל כך מבינה אותי,‬
‫ומותר לי כמעט הכול.‬ ‫היא אף פעם לא אומרת לא.‬
‫אבל כשאני בבית, אני מבלה‬ ‫את כל הזמן שלי איתן.‬
‫אז כשאני סוף סוף בבית,‬ ‫והיא קבעה הרבה תוכניות…‬
‫אני לא יכול לאסור עליה לעשות את זה.‬ ‫אני יכול רק לומר שאני נוסע…‬
‫לא נהיה יחד שבעה-שמונה ימים.‬
‫היה נהדר אם היינו יכולים לבלות‬ ‫את הערב האחרון יחד.‬
‫היי, מיקל.‬
‫היי.‬ ‫-היי, כריס.‬
‫"תשיר מכל הלב ותן לשיר משמעות‬
‫"עבור היקרים לי, למען בנותיי‬
‫"שתלתי זרע והשקתי אותו מים‬
‫"על כל הימים שבהם היית לצדי‬
‫"ועכשיו אני יודע‬
‫"אני לא לבד‬
‫"את גורמת לו לגדול אבל מעל הכול‬
‫"את נותנת לי משהו להאמין בו"‬
‫גם לך לא יזיק קצת קפה. את כל כך עייפה.‬
‫אחותך הגדולה העירה אותך.‬ ‫היא כל כך התרגשה להעיר אותך.‬
‫מוכנה ללכת לגן, מותק?‬ ‫שלא נשכח את קופסת האוכל שלך.‬
‫החלום שלי הוא שתהיה לי משפחה‬ ‫וחיי משפחה, ואני אוהבת את זה.‬
‫באותו הזמן, אני גם יכולה להרגיש‬
‫שבגלל שכריסטופר נוסע כל כך הרבה‬ ‫ונעדר לעיתים קרובות כל כך,‬
‫אני צריכה להיות עמוד התווך בבית,‬
‫היציבות, המסגרת, השלווה,‬ ‫וזה כל מה שאני רוצה להיות.‬
‫זה אומר שאני חייבת לוותר‬ ‫על יותר דברים ממה שהייתי רוצה,‬
‫דברים שגם מדליקים אותי.‬
‫אוקיי, זה: "איך הולך בצד ימין?"‬
‫יש מעבר כשאתה מתחיל לשיר.‬
‫את שומעת אותי?‬ ‫-רצית לדבר על ארוחת הערב.‬
‫כן. אני חושב שזה קצת מוגזם. גם כי…‬
‫זו גם הסיבה שאני מתקשרת. אשמח לוותר על זה.‬
‫הייתי מוותרת על הכול בשבילך.‬
‫אבל זה לא רק למעני.‬ ‫זה לא רק בגלל שאני רוצה.‬
‫זה צריך להיות כי את רוצה לבלות‬ ‫את הערב האחרון איתנו.‬
‫מותק, אני אבלה את כל הזמן שלי עם הבנות,‬
‫ואני רוצה לבלות את זמני עם הבנות,‬
‫אבל אני רוצה לבלות איתך קצת.‬
‫או יותר נכון, עם כולכם, כמובן.‬
‫אבל אני עושה את זה בשבילך,‬ ‫אם אבחר לא ללכת.‬
‫- המשימות של נואל:‬ ‫לצחצח שיניים, להסתרק, לשחק, לשיר -‬
‫אני חייבת לעמוד באחריות שלי.‬ ‫בחרנו להביא ילדים לעולם.‬
‫הדבר הכי חשוב הוא האושר שלהן.‬
‫ו…‬
‫זה מה שאני כל הזמן אומרת לעצמי.‬
‫השנתיים הקרובות יהיו מוקדשות לזה.‬
‫אחר כך יהיה לי זמן לפתח את הקריירה שלי.‬
‫אני יכולה בקלות לשכנע את עצמי בזה.‬ ‫זה פשוט קל יותר לומר מאשר לעשות.‬
‫ככה זה נכון לעכשיו.‬
‫תגידו ביי-ביי.‬
‫ביי-ביי.‬ ‫-ביי-ביי.‬
‫אני מקבל נשיקה?‬ ‫-ביי-ביי.‬
‫תודה, מתוקה!‬
‫זה מרגיש כמו שהמחצית השנייה‬ ‫של החיים הכפולים שלי מתחילה עכשיו.‬
‫"איך אתה מחזיק מעמד כשאין במה להיאחז?‬
‫"ומה זה בית‬ ‫אם הבית הזה הוא בלעדייך?‬
‫"העולם שלנו נשרף‬ ‫ושלך ממשיך לחוג על צירו‬
‫"וכשאני חושב על זה‬ ‫אני לא מוכן לוותר‬
‫"ככל שאני חושב על זה יותר‬ ‫אני לא מוכן לוותר"‬
‫- סאו פאולו -‬
‫מכרנו 400 כרטיסים, ואני עומד לעלות לבמה.‬
‫זה ייראה מגוחך.‬
‫עכשיו אני אופיע מול אולם ריק!‬
‫זה ממש מבאס!‬
‫הופענו בפני 400-500 איש בפריז.‬ ‫זה היה מעולה!‬
‫זה לא העניין, הם לא מכרו מספיק כרטיסים.‬
‫זה קשור לעובדה שהם הזמינו אולם גדול מדי.‬
‫זה פשוט כל הלחץ המזוין הזה,‬ ‫ואני עולה לבמה בעוד ארבע שעות.‬
‫ואני צריך פשוט להעלות…‬
‫מופע טוב, ואני לא אהיה במצב רוח‬
‫שאוכל לעשות את זה.‬
‫אתם שם? שם…‬
‫פאק, אני לא מרגיש ככה כרגע.‬
‫הבעיה היא שיש לנו בעיות בחשמל.‬
‫הבעיה כל כך גדולה שעלינו להתנצל.‬
‫זה בלגן מוחלט.‬
‫אנחנו מנגנים דרך מערכת הכריזה?‬
‫יש רמקולים צדדיים שפועלים כמערכת הכריזה,‬ ‫אבל הם שולחים את הסאונד לכיוונך.‬
‫ואו.‬ ‫-אני גם שקלתי…‬
‫זה דורש חשמל,‬
‫אבל אפשר לשבת במרכז עם כמה רמקולים.‬
‫זה נשמע ממש נחמד.‬ ‫-תוכנית נהדרת.‬
‫אנחנו עושים משהו שונה לגמרי.‬ ‫-לגמרי.‬
‫מופע בלי מיקרופונים? על הבמה?‬
‫עם מיקרופונים.‬
‫אנחנו נעשה רוקנרול על החרא הזה.‬ ‫-כן.‬
‫אין לי מושג אם זה יעבוד,‬ ‫אם זה יישמע טוב או ממש חרא.‬
‫המצב כל כך דפוק שכל מה שאני יכול לעשות‬ ‫זה לצאת לשם ולעשות כמיטב יכולתי.‬
‫מה קורה, סאו פאולו?‬
‫אני לא יכול להבטיח שזו תהיה הופעה מושלמת,‬ ‫אבל אני יכול להבטיח לכם דבר אחד.‬
‫אני אזכור את זה לנצח,‬ ‫וזה יהיה ערב מיוחד מאוד.‬
‫"מתוקה, אני לבד, כן‬
‫"רק תנשקי אותי, מותק‬
‫"והכול יהיה‬
‫"בסדר… גמור"‬
‫פאק, אחי…‬
‫מי היה מדמיין את זה?‬
‫זה היה קסום!‬
‫היום היה כמו רכבת הרים מטורפת.‬
‫אני גמור מעייפות. כאילו רצתי מרתון.‬
‫"תגידי לי למה העולם עדיין חג על צירו‬
‫"למה הציפורים שרות כל כך חזק"‬
‫- ריו דה ז'ניירו -‬
‫"זה כאילו שהם לא מבינים שאת אינך‬
‫"ואין סיבה שהכוכבים יזהרו‬
‫"אז תגידי להם שהם מבזבזים את זמנם‬
‫"כי את לא כאן הלילה, הו יקירתי‬
‫"המשכת הלאה בלעדיי‬
‫"אבל אל תשכחי אותי‬
‫"והתצלום הזה‬
‫"זו ההוכחה היחידה שאי פעם היינו מאוהבים"‬
‫היי, מתוקה. היי, דלעת.‬
‫- בואנוס איירס -‬
‫את בספרייה, יקירתי?‬
‫את נהנית?‬
‫את יכולה להגיד "היי"?‬ ‫-היי.‬
‫שנצייר עוד קשתות בענן?‬
‫אחת לאימא.‬ ‫-תודה. עוד אחת. תודה, יקירתי.‬
‫סיל שלחה כמה תמונות של נול,‬
‫היא עם קוקו והיא נראית‬ ‫כמו ילדה גדולה, ואתה חושב…‬
‫בתמונות שאני מסתכל עליהן, מלפני חודש בלבד‬
‫היא נראית קטנטונת.‬
‫כל כך הרבה קורה כשאתה לא נמצא.‬ ‫במיוחד עם תינוקת בת שישה חודשים,‬
‫אבל גם עם פעוטה בת שנתיים וחצי.‬
‫אתה מחמיץ את כל הדברים הקטנים,‬ ‫והדברים הקטנים הם אלה שחשובים.‬
‫הם אלה שגורמים לך להכיר אותן,‬ ‫לראות אותן גדלות וליצור איתן את הקשר.‬
‫כל הדברים שאני מחמיץ.‬
‫השנה הראשונה בחייה זה רק, "ביי-ביי".‬
‫אתה לא תקבל את זה בחזרה.‬ ‫אתה לא יכול לפצות על זה.‬
‫זה לא איך שדמיינתי את החיים כאבא.‬
‫"לעשות כמה ילדים, אבל לא לבלות איתם."‬
‫אבל אני גם יודע…‬
‫שהיא זקוקה גם לאבא שלה.‬
‫סיל אומרת שהיא מתעוררת בלילה‬ ‫ושואלת, "איפה אבא?"‬
‫"הוא רודף אחרי החלום שלו."‬
‫- שיקגו -‬
‫- כריסטופר‬ ‫כניסה מ-19:30 -‬
‫- בקומה העליונה, מסיבת ריקודים -‬
‫מה הדבר הכי חשוב כרגע?‬
‫זה להיות עם המשפחה שלי והבנות שלי?‬
‫או לעשות את כל ההופעות האלה‬ ‫כי "עכשיו זו ההזדמנות שלי".‬
‫"אני חייב ללכת על זה עכשיו,‬ ‫או שאתחרט על זה לשארית חיי."‬
‫זה לא כל כך כיף, אבל זה מה שחשוב.‬
‫לא מדובר רק באיך אני מרגיש כרגע‬
‫ומה שהרגשות שלי אומרים לי,‬ ‫אלא על עשר השנים האחרונות‬
‫וכל העבודה הקשה שהשקעתי.‬
‫אני לא יכול לנסוע על הכביש המהיר‬ ‫ולומר, "אני יוצא ביציאה הבאה".‬
‫אולי הדבר החשוב ביותר הוא…‬
‫להכיר בכך שזה קשה‬ ‫שיהיו לך שני ילדים וקריירה‬
‫ופשוט, "תתמודד עם זה, אחי".‬
‫אתה זה שקיבל את ההחלטות האלה.‬ ‫אתה החלטת לצאת לשם.‬
‫אתה החלטת שאתה רוצה שני ילדים.‬
‫אז תפסיק להתבכיין.‬
‫"תגיד לי האם אתה יודע‬
‫"אם זה זהב של שוטים"‬
‫"זהב של שוטים" מסמל את ההצלחה שלי.‬
‫אתה חושב שיש לנו‬ ‫את מה שאנחנו צריכים בשביל זה?‬
‫כן, בטח.‬
‫"תגיד לי האם אתה יודע‬ ‫אם זה זהב של שוטים‬
‫"אם זה טוב מכדי להיות אמיתי‬ ‫אתה בדרך הלא נכונה"‬
‫כל הדברים השטחיים‬ ‫שאני רודף אחריהם כבר שנים,‬
‫זה הזהב האמיתי שאני מחפש‬ ‫או שזה "זהב של שוטים"?‬
‫זו השאלה הנצחית. האם זה שווה את זה?‬
‫האם יש זהב אמיתי בקצה הקשת בענן,‬
‫או שאגיע לקצה הקשת בענן ואחשוב:‬
‫"למה לעזאזל עשיתי את זה?‬ ‫יש לי זהב בבית, נכון?"‬
‫"אני יודע…"‬
‫איפה… כן. זה בסדר.‬ ‫-נחמד מאוד.‬
‫אני מת על השיר הזה.‬
‫זה כל כך חזק.‬
‫אני חושב שזה מוכן, נכון?‬
‫- נאשוויל -‬
‫מותק, לא הסכין הזאת. בואי נשטוף את הסכין.‬
‫היי.‬ ‫-היי, מותק.‬
‫את יכולה להגיד לאבא מי בא‬ ‫לבקר אותך בגן היום?‬
‫ארנב הפסחא.‬ ‫-ארנב הפסחא?‬
‫באמת? תוכלי לספר לי סיפור מגניב‬ ‫על ארנב הפסחא, נואל?‬
‫אני מעדיפה שאבא יספר לנו מה התוכנית.‬
‫אמיל אמר לי שאתה לא חוזר הביתה ביום ראשון,‬
‫למעשה, רק ביום שלישי, ולא אמרת לי כלום.‬
‫אני ממש קיוויתי שתהיה בבית‬ ‫לכמה ימים אחרי נאשוויל,‬
‫כך שיהיו לך כמה ימים להסתגל.‬
‫אבל לא דיברנו על זה יותר.‬
‫אני לא בטוח מה הדבר הבא, כי…‬
‫אבל, מותק, אתה לא יכול לרדת מהמטוס‬ ‫ביום ראשון ולקום ביום שני‬
‫עם ג'ט לג ולהתמודד עם אנשים בשוודיה.‬
‫מה דעתך לדחות את זה ביומיים‬
‫כדי שתוכל להסתגל להבדלי השעות ולנשום קצת?‬
‫אין ברירה.‬
‫נמאס לי מזה שאתה לא בבית עכשיו, אוקיי?‬
‫אני רק רוצה שתחזור הביתה.‬ ‫-כן.‬
‫תן לי לנסח את זה ככה. אני לא…‬
‫אני לא מרוצה מזה שאתה‬ ‫הולך להיעדר למשך זמן ארוך עוד יותר.‬
‫"אם זה טוב מכדי להיות אמיתי‬ ‫אתה בדרך הלא נכונה‬
‫"אני צעיר מכדי להתחרט‬ ‫מתפתה לזהב של שוטים‬
‫"לפני שאשכח, תוכלי להראות לי את גן העדן?‬
‫"כי העיניים שלי לא נותנות לי לראות‬ ‫כמה רחוק זה יגיע‬
‫"תגידי לי האם את יודעת‬ ‫אם זה זהב של שוטים"‬
‫אני מרגישה שהססיליה שהייתי מאז ומתמיד,‬
‫מי שהייתי רוב חיי, לפני שהיו לנו ילדים,‬ ‫איכשהו נדחקת הצידה.‬
‫כל כך הרבה דברים שאני מרגישה שהם‬ ‫חלק מהזהות שלי קשורים לעבודה שלי.‬
‫כתבתי ספר בשם "אינסטא-גרים".‬ ‫שעוסק בבריאות הנפש והמדיה החברתית.‬
‫אני מקווה שאוכל להציג בפניכם משהו‬
‫שלא ידעתם, ולשפוך אור על נושא‬
‫שלדעתי עלינו להתייחס אליו הרבה יותר.‬
‫השבוע התפתחה סערה ציבורית חריפה‬ ‫כלפי מי שמכונה ברשת בשם "סילמוסן".‬
‫היא פרסמה ספר והתמודדה‬ ‫עם תגובות זועמות בגין צביעות.‬
‫אנשים שואלים:‬ ‫"איך את יכולה לייצג את הנושא הזה?"‬
‫הספר עורר תגובות זועמות בקרב הציבור.‬
‫לא היו מעצורים,‬ ‫זה היה מלווה בהרבה מאוד זעם.‬
‫ואו! התעוררה כל כך הרבה תשומת לב‬ ‫סביב הספר שלי, "אינסטא-גרים" שיתפרסם מחר.‬
‫תודה רבה על ההתעניינות,‬ ‫ותודה לכל מי ששלח אהבה.‬
‫עם זאת, אני שומעת את הביקורת,‬ ‫ואני לוקחת את זה לתשומת ליבי.‬
‫- ניו יורק -‬
‫ספרי לי איך את מרגישה? מה קורה? ומה חדש?‬
‫מה התוכנית…?‬
‫כולם אומרים לי להתנתק‬
‫ולא לחשוב על זה.‬
‫לדאוג לעצמי.‬ ‫ובעוד זמן מה, כשהעניינים יירגעו‬
‫אוכל להמשיך ולתרום לדיון בצורה משמעותית.‬
‫כשזה כבר לא קשור אליי אישית.‬ ‫המדיה החברתית היא מה שהיא.‬
‫אני לא יכולה לשנות…‬ ‫-את לא יכולה לשנות את אינסטגרם.‬
‫…את מהות המדיה החברתית.‬
‫לא הצלחתי להעביר את המסר שלי בצורה ברורה.‬
‫אני חייבת לקחת על זה אחריות.‬ ‫אני יודעת שאני בעצמי חלק מהבעיה.‬
‫ואני מבינה שיש בזה סתירה.‬
‫אני ממש לא מושלמת, ההפך.‬ ‫אני מבולבלת בדיוק כמו רבים אחרים.‬
‫אתה יודע מה עלינו לעשות כחברה?‬
‫לעורר מודעות רבה יותר לגבי מה שזה,‬
‫ולדרוש תקנות והגדרות ברורות סביב זה,‬
‫כדי להתחיל שיחה ולחנך צעירים…‬
‫מותק, תקשיבי לעצמך. תקשיבי לעצמך.‬
‫איך שאת מדברת אליי עכשיו, נכון?‬
‫ככה רציתי שתדברי בסרטון הזה.‬
‫אני לא מנסה…‬ ‫-לא. מותק…‬
‫…מותק, אני לא מדבר על…‬ ‫-…יש כל כך הרבה שלא יכולתי להגיד…‬
‫…אני לא מדבר על…‬ ‫-…הייתי מפורקת ולא יכולתי להמשיך…‬
‫אני אומר…‬ ‫-…לא יכולתי יותר.‬
‫אני לא קשוח איתך או ביקורתי כי בא לי.‬
‫אני פשוט מכיר אותך,‬ ‫ואני יודע שכאשר את באמת מתחילה‬
‫לדבר מהלב ובצורה אותנטית, את נוגעת באנשים.‬
‫ככל שאת מערבבת יותר דעות בדברים שלך,‬
‫כך יותר יועצי תקשורת וספינים מתערבים…‬
‫עשיתי כמיטב יכולתי כי…‬ ‫היה לי גוש בגרון כל היום.‬
‫לא יכולתי לעשות את זה טוב יותר.‬ ‫בכל מקרה… מספיק.‬
‫אני לא רוצה להמשיך לדבר על מה שקרה.‬ ‫בוא הביתה ותעזור לי לתכנן אסטרטגיה.‬
‫כן.‬
‫סליחה?‬ ‫-הטעות הגדולה הייתה להופיע ב"דדליין".‬
‫אתה מקשיב לי בכלל?‬
‫כן, הם אומרים לי שאני צריך‬ ‫לעזור לסחוב את הציוד. זה לא יקרה.‬
‫שאשכיב אותך לישון? תני לאבא נשיקה.‬
‫ואז נלך למיטה.‬ ‫-לא.‬
‫מגיעה לי נשיקה קטנה, יקירתי.‬
‫אתה מתנתק. מה אמרת?‬ ‫-שום דבר. זה לא משנה.‬
‫ביי-ביי, נול. חלומות מתוקים.‬ ‫-אתה מתנתק בכל משפט שני.‬
‫אני מצטער. אני בניו יורק.‬
‫זה ידוע שאין קליטה בניו יורק.‬
‫אתה בניו יורק?‬
‫זה נהדר, מותק.‬
‫זה מטורף.‬ ‫-אתה מצפה למופע?‬
‫כן. הייתה לי פגישה עם…‬
‫היו לנו 10,000 פגישות על סיבוב ההופעות הזה‬
‫והאלבום החדש, ולא שמעת שום דבר מזה.‬
‫נואל? תעלי למעלה ותביאי את…‬ ‫אימא, בבקשה תני לנואל…‬
‫ואו! זה מטורף לנהל שיחה ככה.‬
‫מה אמרת?‬
‫כל השיחות שלנו הן ככה.‬
‫אנחנו לא יכולים לנהל שיחה כי יש צעקות…‬
‫"אם תיתני לי זמן‬ ‫אני נשבע שאשתפר‬
‫"תזרקי לי שורה..."‬
‫"תזרקי לי שורה‬ ‫נשיר יחד‬
‫"כי כל הכאב הזה‬
‫"אל תלכי‬ ‫כי אני יודע שאני יכול לשנות‬
‫"את הלב העקשן שלי"‬
‫השיר הזה מגיע מהלב.‬
‫כן, בהחלט.‬ ‫-איך?‬
‫אתה צריך להיות קצת עצוב‬ ‫כדי לכתוב משהו כזה.‬
‫מה? על מה?‬
‫על התחושה שאתה לא מספיק טוב.‬
‫על לבקש סליחה, כי שכחת לבקש רשות.‬
‫אחרי שהיית קצת אנוכי מדי, נכון?‬ ‫קצת יותר מדי מרוכז בעצמך.‬
‫בטח.‬ ‫-קיבלת החלטות גרועות.‬
‫ברגעים חשובים מדי.‬
‫"…להראות לך את מי שאני בכל מחיר‬
‫"תגידי לי אם את…‬
‫"כי אני יודע שאני יכול לשנות‬ ‫את הלב העקשן שלי"‬
‫קשה לא להיות מסונכרנים.‬
‫ואני חושב שזה המצב שלנו לאחרונה.‬
‫בגלל הסערה הציבורית, אבל גם באופן כללי.‬
‫היא ניסתה לחלוק איתי דברים,‬
‫ולא ממש יכולתי להתחבר לזה.‬
‫הייתי במקום אחר‬ ‫ולא הייתי מסוגל להזדהות עם הכאב הזה‬
‫ועם הטראומה שהיא עוברת.‬
‫היא עברה נקודת מפנה, משבר.‬
‫באותו זמן, אני "עף גבוה"‬ ‫ובסיבוב הופעות עולמי.‬
‫רציתי לחלוק את כל זה איתה,‬ ‫אבל היא לא ממש תקשרה.‬
‫היא לא יכולה להתחבר לזה.‬ ‫לא הייתה לה את האנרגייה.‬
‫ולא הייתה לי את האנרגייה להקשיב לה.‬
‫ניסיתי. אני חושב שגם היא ניסתה, אבל…‬
‫תמיד שידרנו עם אותו גל.‬
‫זו הפעם הראשונה שדיברנו מבלי באמת להקשיב,‬
‫והיה קשה לתקשר ולהיות כאילו…‬
‫ראיתי את זה בפנים שלה,‬ ‫כשהיא מסתכלת עליי וחושבת:‬
‫"אתה לגמרי איננו."‬
‫והסתכלתי עליה כמה פעמים כאילו,‬ ‫"מה לעזאזל את לא מבינה?"‬
‫"כל הבעיות שלי‬
‫"אני יודע שאני משליך אותם עלייך‬
‫"קשה לבלוע את האמת‬
‫"את נותנת לי משהו להפסיד‬
‫"אני מרגיש שהיד שלך מתקררת‬
‫"כשאני מנסה למשוך אותך קרוב יותר‬ ‫אני רק רוצה שתדעי‬
‫"שאת היחידה שנסגרת‬
‫"אז אל תוותרי‬
‫"אם תיתני לי זמן‬
‫"אני נשבע שאשתפר‬ ‫תזרקי לי שורה‬
‫"נשיר יחד‬ ‫כי כל הכאב הזה‬
‫אל תלכי‬ ‫כי אני יודע שאני יכול לשנות‬
‫"את הלב העקשן שלי"‬
‫היי! היי.‬
‫שלום!‬ ‫-שלום!‬
‫קוריאה יוצאת מגדר הרגיל.‬
‫קוריאה היא המקום שבו זה באמת המריא.‬
‫נתראה מחר, כריס.‬ ‫-נתראה מחר.‬
‫ביי-ביי!‬
‫זה מטורף.‬
‫זה כמו לנחות על כוכב אחר.‬
‫אני מתחיל לקלוט מה לעזאזל קורה.‬
‫אלוהים, ההופעות יהיו מטורפות.‬ ‫הן יעיפו לי את המוח.‬
‫- כריסטופר, הופעה חיה בסיאול -‬
‫לעזאזל! אלוהים! תראו כמה שזה גדול!‬
‫לא, לא.‬
‫לא… לא!‬
‫יש לי צמרמורת.‬
‫זה מטורף. ואו!‬
‫זה מסך ענק?‬ ‫-יש גם אחד בצד.‬
‫ואו!‬ ‫-זה מפלצתי.‬
‫זה מטורף.‬ ‫-איזה מקום מגניב.‬
‫זו ההופעה הכי גדולה שהייתה לי…‬
‫אי פעם.‬
‫נתעלה על זה בעוד חודש ברויאל ארנה, אבל…‬
‫יש מאחורי זה עבודה רבה‬ ‫שאף אחד לא מודע אליה, ושאתה לא חושף.‬
‫שעות על גבי שעות‬ ‫אתה עם כובע הליצן על הראש.‬
‫אניונגהסיו קוריאה, כריסטופר כאן.‬
‫פרומואים, פרסומות.‬ ‫"אני כריסטופר. הסינגל החדש שלי, בלה, בלה".‬
‫אתם תוכלו להקשיב לו‬ ‫בפלטפורמה המועדפת עליכם.‬
‫"אניונגהסיו, זה כריסטופר"‬
‫אני מת על קוריאה.‬
‫כל הדברים האלה הם אלו‬ ‫שמאפשרים לעמוד שם ולומר:‬
‫"קוריאה, תעשו קצת רעש."‬
‫שלום. היי.‬
‫יש כאן פוטנציאל עצום,‬
‫שדורש ממך להיות מסוגל להיות גמיש‬ ‫ולהיות מוכן להשתטות.‬
‫ההצגה מתחילה, מותק.‬
‫אני בדרן.‬
‫רגע, רגע…‬
‫הבדרן הקטן. אתם רוצים שאעמוד על רגל אחת?‬
‫אני יכול לעשות את זה.‬ ‫רוצים שאלהטט? למדתי לעשות את זה.‬
‫לקרקר כמו תרנגולת? כמה חזק?‬
‫אני אוהב…‬ ‫-"אני אהב"…‬
‫אוהב. כן.‬ ‫-"אוהב".‬
‫כל כולי מתרכז‬ ‫בהופעות הענק האלה שאנו מקיימים.‬
‫זה כל כך הגיוני שכל הדברים‬ ‫שנראים חסרי משמעות‬
‫מקבלים פתאום משמעות.‬
‫"את כל כך טובה בלהיות רעה" לחיים!‬
‫אמרתי, "אה, אוקיי, בגלל זה".‬
‫הייתי במטבח אוכל רחוב וניגנתי את "רע".‬
‫הפרומו שעשית עם לי יונג-ג'י‬ ‫הוביל לכך שיצרת איתה שיר.‬
‫"צרות ממשיכות למצוא אותי‬ ‫צרות ממשיכות למצוא אותי"‬
‫תני את כל הכוח באחרון.‬
‫"צרות ממשיכות למצוא אותי"‬
‫"צרות ממשיכות למצוא אותי‬ ‫צרות ממשיכות למצוא אותי"‬
‫כל הכבוד! זה היה מעולה! זה היה אש!‬
‫מעולם לא פגשתי מישהי שמדברת‬ ‫בקול רם כל כך. היא כאילו, "נעים מאוד!"‬
‫אין כאן דבר כזה "רק קצת".‬
‫"רק קצת איפור". פנטומימאי!‬
‫אני אוהב את נעלי הליצן.‬
‫"אני אעלה הופעה גדולה-לה."‬
‫יש לי קוביות. תראי את הקוביות שלי. כלומר…‬
‫הכל בסדר?‬
‫כמה נחמד. תראו, מי מתקשר.‬
‫היי, נול. מה קורה, מתוקה? מה קורה?‬
‫כבר שעה שאנחנו מנסות לחזור הביתה.‬
‫אני מתגעגע אלייך, מתוקה.‬ ‫את רואה מה אני עומד לאכול?‬
‫המבורגר.‬ ‫-כן, זה המבורגר.‬
‫זה לא מאוחר בטירוף איפה שאתה?‬ ‫-כן, חצות.‬
‫זה פשוט מטורף. אני קיבלתי משלוח‬ ‫של ארבע מנות של צעקות ובכי בפנים,‬
‫ולמרות שאני יודעת שזה מפני שהיא עייפה‬
‫ואולי היא קיבלה מכה קטנה וכל זה…‬
‫זה פשוט… ואו! תנשמי עמוק.‬
‫אני לא יכול לחכות שאת תראי…‬
‫שאת תראי מה עשיתי היום.‬
‫אז תביני למה זה מרגיש‬ ‫כאילו צועקים עליי כבר 14 שעות.‬
‫גם אתה מרגיש ככה?‬ ‫-כן.‬
‫ברצינות?‬
‫זה קשה בצורה אחרת.‬
‫אני עובד כל הזמן וצריך להופיע,‬
‫וכל הזמן יש אנשים חדשים‬ ‫שאני צריך לפגוש ולהתחבר איתם…‬
‫הכול מתוסרט, ואני צריך לזכור…‬
‫אני בדירת פנטהאוז בסיאול, שותה שמפניה‬
‫ואוכל המבורגרים וספגטי בולונז בחצות.‬
‫כי אני לא…‬ ‫-שותה שמפניה? בטח, למה לא?‬
‫לחיים.‬
‫לחיים, מותק.‬
‫אני אקח לגימה של חלב או משהו.‬
‫זה דפוק שאנחנו לא בפורטוגל כרגע.‬
‫לכן אני שמחה לשמוע‬ ‫שמה שאתה עושה עכשיו שווה את זה.‬
‫בטח, בואי נראה.‬ ‫-זה חשוב מאוד.‬
‫מה לעזאזל קורה אחרי זה?‬
‫זו תמונת מצב של איך שאני מרגיש.‬
‫זו תמונת מצב‬ ‫של איך ההרגשה להיות אני עכשיו.‬
‫אתה פשוט דוהר קדימה במהירות של מיליון קמ"ש‬
‫בידיעה מלאה שאתה במסלול התנגשות, כן?‬
‫בשלב מסוים, אתה מתרסק.‬
‫אבל אני במסלול סביב סיל,‬
‫את מחזירה אותי בחזרה למסלול.‬
‫אם הייתי חוזר מסיבוב הופעות‬ ‫ולא היה לי את הבסיס שיש לי עכשיו,‬
‫אני מתאר לעצמי שהחיים שלי‬ ‫היו מלאים באלכוהול, וסמים,‬
‫ונשים, ובלבול, ואשליות גדולות,‬
‫ודימוי עצמי נמוך,‬ ‫כי אם אין לך את העוגן הזה,‬
‫אתה יוצא משליטה.‬
‫"לא אכפת לי מהבלגן שעשיתי‬ ‫אני רק מנסה לגרום לך להתגאות"‬
‫אני אוהב "את הבלגן שעשיתי".‬
‫"אני מצטער על הבלגן שעשיתי"‬
‫אתה רואה את אותו הסיפור‬ ‫חוזר על עצמו שוב ושוב, כן?‬
‫מיליונרים אומללים,‬ ‫מוזיקאים סופר מפורסמים, סופר מצליחים‬
‫ומוכשרים בטירוף שפשוט הולכים לאיבוד בזה.‬
‫לכן זה חשוב‬ ‫שיהיה אדם אחד שבו אתה כאילו:‬
‫"אתה העד של חיי,‬ ‫אתה האדם שלי, ואתה דואג לי,‬
‫"לא משנה מה,‬ ‫ואתה יכול איכשהו להבין איך אני מרגיש,‬
‫"כי היית שם מההתחלה‬ ‫וראית את כל העליות והמורדות."‬
‫כל כך הרבה קרה. זה מרגיש כאילו‬ ‫חמש שנים נדחסו לשנה אחת.‬
‫זה יצא משליטה.‬
‫כשהסרט והאלבום יצאו,‬ ‫ומייד יצאתי לסיבוב הופעות עולמי,‬
‫זה היה בזמן ששיפצנו את הבית,‬ ‫וסיל עברה סערה ביקורתית חריפה,‬
‫כל זה בזמן שהיא מטפלת בשתי הבנות, זה די…‬
‫זה היה אינטנסיבי.‬
‫זה היה ממש אינטנסיבי, אז אין שום דבר…‬
‫אין שום דבר מוזר‬ ‫בכך שאנחנו מרגישים תחת לחץ,‬
‫כאילו חיינו חיים מקבילים.‬
‫לא חלקנו חיים יחד. לא עשינו זאת.‬
‫הגיע הזמן לעשות דברים ביחד.‬
‫סיל יכולה לבוא הנה לכמה ימים‬
‫לראות מה קורה בקוריאה,‬ ‫כי היא לא ראתה את זה.‬
‫אז היא באה מחר.‬
‫זו הופעה מטורפת מול 12,000 איש.‬
‫היא חייבת לראות את זה.‬
‫זה הישג ענק. הכל בזכות כל מה שהקרבנו ביחד.‬
‫היא הקריבה לא פחות ממני כדי שזה יתאפשר,‬
‫אז זה רק הוגן שהיא תהיה חלק מזה‬
‫ותראה כמה שזה השתלם, נכון?‬
‫"מי יציל את נשמתי‬ ‫אם אהבתך דועכת?‬
‫"מי יחזיר אותי בחזרה למסלול?‬
‫"אני רעב למהירות,‬ ‫ואני מאבד את הקרקע מתחת לרגליים‬
‫"ואז את מחזירה אותי בחזרה למסלול"‬
‫הנה את!‬
‫"גוף קטן של חומר‬ ‫פשוט נכנס לאטמוספרה שלך"‬
‫ברוכה הבאה לקוריאה.‬
‫"איש המטאור במסלול התנגשות‬ ‫אין לו מה לחפש פה‬
‫"ואני יודע שאני נראה כל כך רחוק‬ ‫רק תדעי שאני תמיד קרוב‬
‫"רק תסתכלי על השמיים שמעל‬ ‫ויופיע פס של אור‬
‫"נולדתי להיות איש חלל‬
‫"ואימא שלי כבר יודעת‬
‫"עכשיו את עושה לי סחרחורת‬ ‫במהירות מלאה, אז…‬
‫"מי יציל את נשמתי‬ ‫אם אהבתך דועכת?‬
‫"מי יחזיר אותי בחזרה למסלול?‬
‫"יש לי צורך במהירות‬ ‫ואני מאבד את הקרקע מתחת לרגליים‬
‫"ואז את מחזירה אותי בחזרה למסלול‬
‫"מי יציל את נשמתי‬ ‫אם אהבתך דועכת?‬
‫"מי יחזיר אותי בחזרה למסלול?‬
‫"וכשאת מסתכלת עליי‬ ‫את באמת מסתכלת עליי‬
‫"לכן את כל מה שאי פעם רציתי"‬
‫אלוהים אדירים.‬ ‫-זה היה מטורף.‬
‫פאק, זה היה מטורף.‬ ‫-מטורף.‬
‫זה היה מטורף בסוף,‬ ‫ששרת את זה בקול רם כל כך.‬
‫לגמרי דפקנו הופעה. לעזאזל…‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫- שאנגחאי -‬
‫את ציירת את זה?‬
‫את יכולה להגיד "היי"?‬ ‫-היי.‬
‫זה קשה כרגע.‬
‫התגעגעתי כל כך לבנות היום.‬
‫כשמישהו הולך הביתה אתה קצת,‬ ‫"גם אני רוצה ללכת הביתה".‬
‫זה היה שבוע ארוך. זה דורש הרבה אנרגייה.‬
‫אני מרגיש את זה עכשיו. אני עייף.‬
‫אני מתעורר, והגוף שלי אומר, "תחזור לשכב".‬
‫זה יהיה אדיר הערב! 500 איש. זה יהיה נהדר!‬
‫יש לנו את סדר השירים?‬
‫ואו!‬
‫אני מרגיש על הפנים.‬ ‫-באמת?‬
‫כן. ממש על הפנים.‬
‫כשהתעוררתי הבוקר הרגשתי ככה,‬ ‫וגם עם הגרון שלי,‬
‫חשבתי, "הנה זה שוב מתחיל".‬
‫זה יסתדר. זה תמיד מסתדר.‬
‫כשזה קשור לבריאות שלך,‬
‫הדבר החשוב ביותר הוא שאתה תרגיש טוב.‬
‫אתה גלגל השיניים הכי חשוב במכונה הזאת.‬
‫אם אתה נשבר, שום דבר אחר לא יעבוד.‬
‫אני מאשים רק את עצמי.‬
‫אני כל הזמן נכנע ללחץ ומסכים לדברים‬ ‫שאני יודע שלא ייצאו טוב,‬
‫אבל הכול חשוב ואני רוצה לעשות הכול.‬
‫כשנגיע הביתה יש לנו יומיים‬ ‫לפני שנצא שוב לדרך‬
‫בלי הפסקה מהשלישי בספטמבר עד ה-15 בנובמבר.‬
‫אנחנו צריכים לעשות יחסי ציבור.‬
‫אין זמן לנוח. אין זמן להתרגל.‬
‫אלה 13 הופעות, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫זה קצת מלחיץ לחשוב כל כך רחוק קדימה, לא?‬
‫אבל אנחנו חייבים.‬ ‫-כן, נכון.‬
‫זה ממש מבאס שצריך לבטל, נכון?‬
‫זה לא כיף בשום צורה.‬
‫נוכל להוריד שיר כדי לשמור על הקול שלך.‬
‫מבחינת ההופעה, הייתי מציע‬ ‫את "אני מקווה שהשיר הזה"…‬
‫בואו נעשה זאת.‬ ‫נוריד את "אני מקווה שהשיר הזה"…‬
‫זו העבודה הכי מגניבה בעולם,‬ ‫וההרגשה הכי טובה זה להיות על הבמה.‬
‫כשיש לך את האנרגייה.‬
‫איך אתם מרגישים?‬
‫באמת, אבל ואו… זה מבאס כשזה קשה מדי ופשוט…‬
‫זה ממש מבאס כשאתה לא מסוגל.‬
‫ואז אתה חולף על פני בניין דירות‬ ‫מספר: 101, 102 ו-103 ואתה חושב,‬
‫"כל כך הרבה אנשים היו נותנים את ידם הימנית‬ ‫כדי לשבת עייפים באוטובוס של סיבוב הופעות."‬
‫אני לא יודע איך הצלחת לעשות את זה, אבל…‬
‫זה כל כך כאב!‬ ‫-כן?‬
‫זה היה דפוק.‬ ‫-לא ראו את זה.‬
‫מאמץ מדהים.‬ ‫-כן. באמת.‬
‫זה לא נשמע כמו…‬ ‫-זה נשמע שאתה מרגיש יותר טוב.‬
‫זה לא היה כל כך נורא, אבל זה מעצבן‬ ‫להיות במצב הזה שוב, וזו אשמתי.‬
‫זה כל כך מעצבן!‬
‫אני צריך להרגיש טוב עד שנסיים‬ ‫בבייג'ינג או שאחליט לבטל.‬
‫אני לא מסוגל לסבול את ההרגשה הזאת.‬
‫אם אדחוף את עצמי לבצע‬ ‫מופע נוסף כזה בבייג'ינג…‬
‫- בייג'ינג -‬
‫…המחיר שאשלם לאחר מכן עלול להיות גבוה מדי.‬
‫אני לא יכול להתמודד עם ביטול.‬
‫אני מרגיש קצת לבד עם זה,‬
‫כי אני היחיד שיודע איך אני מרגיש באמת.‬
‫- בית חולים בייג'ינג יונייטד פאמילי -‬
‫מה קורה, גבר?‬
‫אין הופעה מחר.‬
‫זה בטוח.‬ ‫-מה הם אמרו?‬
‫הוא הסתכל על הגרון שלי‬ ‫ואמר שיש לי דלקת שקדים.‬
‫ואז עשיתי בדיקת קוביד,‬ ‫והתוצאה הייתה חיובית.‬
‫שיט.‬
‫עכשיו קיבלתי תרופה סינית טעימה.‬
‫אני חושב שמישהו צריך לבטל את הכול.‬
‫יש לך דלקת שקדים וקוביד,‬ ‫וההופעה הראשונה בעוד שלושה שבועות.‬
‫ההופעות הכי גדולות אי פעם.‬
‫מישהו צריך לטפל בך ב-14 הימים הבאים.‬
‫אל תיתן לזה לשבור אותך.‬
‫אתה כל כך צודק, אבל אני די לבד‬ ‫בזה שאני צריך להגיד לא לכל הדברים האלה.‬
‫אני זה שצריך להגיד לא,‬
‫וכולם כל הזמן אומרים כמה כל זה חשוב,‬
‫ומנופפים מולי בכסף,‬ ‫בגזרים, ובמיליוני הצפיות.‬
‫קשה לסרב לזה.‬
‫מישהו צריך להתחיל לטפל בך.‬
‫איזה מטורף שנדבקת בקוביד.‬
‫כן.‬ ‫-זה מבאס.‬
‫אני לא זוכר אי פעם שנאבקתי כל כך‬ ‫כפי שנאבקתי אתמול על הבמה.‬
‫הו, מותק…‬ ‫-הייתי תחת כל כך הרבה לחץ.‬
‫אין דבר גרוע יותר.‬
‫אני מסתכל גם על ה"לולפאלוזה"‬ ‫ו"ארנה בנק דיורסלנד"‬
‫וגם על "רויאל ארנה",‬ ‫שהן חמשת ההופעות הכי חשובות‬
‫בשלושת השבועות הקרובים, את יודעת?‬
‫אני פשוט חושב לבטל את כל השאר.‬
‫רק המחשבה לחזור הביתה עכשיו‬ ‫גורמת לי להרגיש קצת יותר טוב.‬
‫למעשה, אני לא ממש…‬
‫יכול להתמודד‬ ‫עם עוד שלושה שבועות מחוץ לבית.‬
‫בקושי אספיק לחזור הביתה‬ ‫לפני שאתחיל להתכונן לצאת שוב.‬
‫קשה לי עם זה מאוד.‬
‫מותק, תראי מי בבית.‬ ‫-היי, נול!‬
‫אב…‬ ‫-היי, דלעת.‬
‫היי, עכברונת!‬
‫היי, מתוקה.‬ ‫-הוא יכול לקבל נשיקה?‬
‫שלוש, שתיים, אחת. כן!‬
‫הפכתי לאבא בתחילת השנה.‬
‫ולא הייתי שם הרבה.‬
‫הייתי בדרכים יותר משהייתי בבית.‬
‫אני מחמיץ המון רגעים יקרי ערך.‬
‫היא באה עכשיו. בואי הנה. כן.‬
‫כן! בלה. בלה!‬
‫עכשיו התור שלי.‬
‫בלה יכולה ללכת!‬
‫את יכולה ללכת, מתוקה!‬ ‫-עכשיו תורי!‬
‫היא מעולם לא הלכה ככה.‬
‫ואו!‬
‫בזמן שהיית בסיבוב הופעות,‬
‫עברו על אשתך בבית כמה חודשים לא קלים,‬ ‫כשהיא עמדה מול ביקורות קשות על ספרה.‬
‫איך התהליך הזה השפיע עליך‬ ‫באופן אישי, ועל משפחתך?‬
‫להיות רחוקים זה מזה,‬
‫וזה שנעדרתי כל כך הרבה, זה פשוט ממש קשה.‬
‫היא לבד בבית עם שני ילדים.‬
‫אני יכול לומר שהיא מדברת‬ ‫על משהו חשוב מאוד.‬
‫זה נהדר שהיא התחילה את הדיאלוג הזה.‬
‫אני ממש גאה בה,‬ ‫וזה נושא שאני לגמרי תומך בו.‬
‫זה נהדר.‬
‫בסדר. בואו נעבור לנושא הבא.‬
‫הדבר החשוב ביותר עבור ססיליה‬ ‫היה להפיץ את המסר הזה‬
‫ולהתחיל דיאלוג בנושא המדיה החברתית.‬
‫זה נהדר שהיא הצליחה להתחיל את הדיאלוג הזה.‬
‫אני ממש גאה בה,‬ ‫וזה נושא שאני לגמרי תומך בו.‬
‫זה נהדר.‬
‫- המופע ברויאל ארנה‬ ‫עוד שבעה ימים -‬
‫אני חושב שעלינו לדבר על סיבוב ההופעות.‬
‫כן.‬
‫הוא מתקדם יותר מדי מהר.‬ ‫-כן, נכון.‬
‫אי אפשר להזיז משהו?‬ ‫-לא, נשמע שזה…‬
‫בלתי אפשרי.‬
‫ויש לנו שלוש הופעות מייד אחרי רויאל.‬
‫ההופעה הכי גדולה אי פעם,‬ ‫ואז ישר הביתה ולמיטה.‬
‫ואז ישר לסיבוב ההופעות באירופה,‬ ‫עם 16 הופעות ב-20 יום.‬
‫בדיוק.‬ ‫-אני יודע שזה לא יעבוד.‬
‫זה יתיש אותי.‬
‫אם נעשה שלוש ההופעות, נישאר עם…‬
‫נשארו 13, וגמרת את כל האנרגייה שלך…‬
‫הייתם במצב הזה פעמים רבות בעבר.‬
‫כן.‬ ‫-למה הם לא לומדים מזה?‬
‫עדיף לעשות פחות הופעות.‬
‫במקום לדחוס את זה ככה.‬ ‫-כן.‬
‫קשה לי לבטא את דעתי, קשה לי לסרב.‬
‫אני גרוע בהצבת גבולות.‬ ‫גרוע בלהתקשר ולהגיד:‬
‫"אנחנו לא מופיעים. הכול מבוטל."‬
‫"אני יודע שעבדנו‬ ‫שבעה חודשים על סיבוב ההופעות,‬
‫"ומכרנו הרבה כרטיסים,‬ ‫אבל תגידו להם שאני לא בא."‬
‫"זה הדבר הנכון בשבילי.‬ ‫לא בשביל אחרים, אלא בשבילי."‬
‫זה ממש קשה,‬ ‫ואתה יודע שאתה מאכזב הרבה אנשים.‬
‫היי, בוס. טוב לראות אותך.‬ ‫-היי, ידידי. גם אותך.‬
‫אני פשוט צריך הפסקה של יותר משבועיים.‬
‫האצבעות החלודות הקטנות.‬
‫האצבעות הקטנות, החמודות והחלודות.‬ ‫-אלה?‬
‫יש סוג של אווירה‬ ‫של "תקשיבו טוב, חבר'ה", כי…‬
‫הכנתי…‬ ‫-רק רגע.‬
‫מתי שתהיה מוכן.‬
‫החלטתי שסיבוב ההופעות באירופה המתוכנן…‬
‫יומיים אחרי רויאל ארנה יידחה.‬
‫זה יידחה לתחילת השנה הבאה.‬
‫זו החלטה שברמה האישית היא…‬
‫אני צריך את זה.‬ ‫אני פשוט צריך את ההפסקה הזאת.‬
‫בפעם הראשונה, אני חושב, אולי אי פעם,‬
‫הרגשתי בכל עצם בגוף שלי שאני צריך הפסקה.‬
‫זה מבאס, אבל ככה זה יהיה.‬
‫זה לא מתאים לאף אחד מאיתנו.‬ ‫-אתה צודק.‬
‫אני מקווה שאני יכול לומר בשם כולנו,‬ ‫שתקבל את תמיכתנו המלאה.‬
‫מגיע לך להרגיש טוב ולהיות מאושר,‬ ‫וליהנות לעשות את מה שאתה עושה.‬
‫אחרת אין טעם.‬
‫בדיוק.‬
‫נהדר.‬
‫- קלוסטר מוסטר -‬
‫היי, מותק.‬
‫רק רציתי להגיד לך שזה הלך טוב.‬
‫יש לנו עכשיו חצי שנה יחד.‬ ‫אני לא מצליח לקלוט את זה.‬
‫ברוכה הבאה לכריס החדש.‬
‫נתראה.‬
‫כן.‬
‫כן. ביי-ביי.‬
‫אני מבין למה אמרתי כן‬ ‫לכל הדברים שהסכמתי עליהם לפני שנה.‬
‫הבחור שהסכים לכל דבר לפני שנה,‬
‫יכול להבין שהבחור שיושב‬ ‫כאן עכשיו אומר "לא" לדברים מסוימים.‬
‫אתה לא יכול פשוט להמשיך ככה.‬
‫זה מרגיש מאוד כמו "סגירת מעגל".‬
‫כמו הסוף המושלם לפרק שהולך ככה:‬
‫"צריך לקשור את זה בסרט גדול ויפה."‬
‫לעזאזל! הנה זה בא.‬
‫אפשר לשמוע את האנרגייה עולה שם.‬ ‫זה קורה באותו הזמן.‬
‫תמיד באותו הזמן.‬
‫היי!‬ ‫-היי, אהוב שלי.‬
‫יש לך פרפרים בבטן?‬ ‫-כן. זה מתחיל עכשיו באמת.‬
‫יצאתי לשם כדי להעיף מבט.‬ ‫שיט, יש כל כך הרבה אנשים!‬
‫זה מטורף.‬ ‫-איזה קהל.‬
‫הייתי במצב שבו איבדתי קשר‬ ‫עם מה שחשוב לי באמת.‬
‫הייתי קרוב לשלם את המחיר הגבוה ביותר‬ ‫ולאבד את סיל ואת הילדים.‬
‫דחפתי את זה אל הקצה.‬
‫אני מוכן לעשות דברים אחרת.‬
‫"תהיתי, האם אני היחיד‬
‫"שרואה את זה מגיע?‬
‫"עשינו את זה לא נכון‬
‫"כל כך הרבה זמן.‬
‫"נכון שזה מצחיק?‬
‫"איך אנחנו ממשיכים להתלונן‬ ‫אבל לא עושים דבר‬
‫"כשאנו יודעים שלא נשרוד את זה‬
‫"ללכת?‬
‫"אנחנו צופים…"‬ ‫-"…בעננים משנים צורה‬
‫"מחכים לסערה וטועמים את הגשם‬
‫"אבל אם אנחנו עומדים במקום עכשיו‬ ‫זה יהיה מאוחר מדי‬
‫"אם אתה מתפלל לשינוי‬ ‫כדאי לך לא לחכות‬
‫"תמשיך לדפדף‬ ‫יש בחירות שאתה עושה‬
‫"רק פעם אחת בחיים שלך‬
‫"רק פעם אחת בחיים שלך"‬
‫"האם אנחנו לוקחים…"‬
‫"…יותר ממה שנוכל לתת?‬
‫"חוגגים כאילו אין סיכון…‬
‫"אנחנו צופים בעננים משנים צורה‬
‫"מחכים לסערה וטועמים את הגשם"‬
‫"אבל אם אנחנו עומדים במקום עכשיו‬ ‫זה יהיה מאוחר מדי"‬
‫"אם אתה מתפלל לשינוי‬ ‫כדאי לך לא לחכות‬
‫"תמשיך לדפדף‬ ‫יש בחירות שאתה עושה‬
‫"רק פעם אחת בחיים שלך‬
‫"אם אתה מתפלל לשינוי‬ ‫כדאי לך לא לחכות‬
‫"תמשיך לדפדף‬ ‫יש בחירות שאתה עושה‬
‫"רק פעם אחת בחיים שלך‬
‫"רק פעם אחת בחיים שלך"‬
‫אני מוכן לקחת הפסקה ל…‬ ‫-שישה חודשים.‬
‫זה מטורף.‬
‫זה כל כך מטורף.‬
‫"ברחוב בלילה‬ ‫כאילו שמעולם לא עזבת‬
‫"אבל עזבת‬ ‫והגעתי עד לכאן‬
‫"רק תדעי שהשארת צלקת לתמיד"‬
‫היי.‬
‫אתה תאסוף את הבנות.‬ ‫-כן. שתהייה לך קבלת פנים נהדרת.‬
‫תודה. אמסור להם שלום ממך.‬ ‫-בבקשה.‬
‫אני אוהבת אותך!‬ ‫-גם אני אותך!‬
‫זה לא משהו שהתאמנתי עליו,‬ ‫פשוט לשבת ולא לעשות כלום.‬
‫לבהות בחלל.‬
‫אני פשוט יושב פה וחושב, "שיט".‬
‫היו שם 16,000 איש‬ ‫שצרחו לי בפנים ממש עכשיו.‬
‫עכשיו אני יושב כאן וחושב:‬ ‫"למה כל כך שקט?"‬
‫"כמה מוזר. הלו?"‬
‫"לאף אחד לא מתחשק למחוא לי כפיים?"‬
‫אז מי אני בעצם?‬
‫אם אני לא הבחור החרוץ‬ ‫שעובד קשה, מי אני אז?‬
‫למה זה הופך אותי?‬
‫את לא רוצה ארוחת ערב בכלל?‬
‫את רוצה ללכת ישר לישון?‬ ‫מה את רוצה לאכול אחרי הגלידה שלך?‬
‫לפעמים את ממש נהנית מזה.‬ ‫שמישהי אחרת מאפרת אותך.‬
‫בואי הנה!‬
‫את יכולה להגיד "אבא"?‬ ‫-אבא.‬
‫זהו זה.‬ ‫-אני חושבת שאני צריכה לכופף את הברכיים.‬
‫יאם, יאם, יאם…‬
‫זהו זה! סיימנו!‬
‫את יכולה להגיד "אימא"?‬ ‫-אבא!‬
‫נכון, מותק! כל הכבוד!‬ ‫-את יכולה להגיד "אימא"?‬
‫מותק, חנקתי אותך באהבה‬ ‫ב-18 החודשים האחרונים,‬
‫אז בבקשה תגיד "אימא"?‬
‫אבא!‬ ‫-בלה?‬
‫בואי הנה. את יכולה להגיד "אבא"?‬ ‫-אבא.‬
‫את יכולה להגיד "אימא"?‬ ‫-אבא.‬
‫כן! בדיוק! את יכולה לאכול גלידה עכשיו.‬
‫לא! צחצחתי לה שיניים.‬
‫- מאלגה -‬
‫היה נחמד להיות איתך. היית לגמרי איתי.‬
‫המחשבות שלך היו כאן איתנו. זה נשמע הגיוני?‬
‫בדרך כלל, כשאני נוכח פיזית, אני גם שם.‬
‫אבל אולי זה רק אני.‬
‫כן… 18 החודשים האחרונים היו שונים.‬
‫כאילו…‬
‫אני צריך למצוא את האיזון‬ ‫שבו אוכל להיות במיטבי…‬
‫כאשר המצב בבית רגוע‬ ‫ואני יכול גם להתמקד ביצירה.‬
‫משפחה קודמת לכול,‬
‫אז לשם אתה צריך לתעל‬ ‫את האנרגייה שלך אם אתה רוצה להרגיש טוב.‬
‫זו הדרך ההגיונית להסתכל על זה.‬ ‫-זה הגיוני…‬
‫כל דבר אחר זה להכשיל את עצמך.‬ ‫-נכון.‬
‫אבל ככה לא יוצרים את האלבום הטוב ביותר.‬
‫כי בשביל זה צריך את האובססיה,‬ ‫להשקיע הכול, את יודעת…‬
‫להיות באמת יוצא מן הכלל במשהו‬ ‫זה דורש 100 אחוז מתשומת הלב שלי.‬
‫אבל אתה לא יכול להשקיע את כל כולך.‬ ‫אתה צריך להיות דבר אחד מעכשיו והלאה,‬
‫וזה להיות אבא.‬
‫אתה לעולם לא תפסיק להיות אבא.‬ ‫-אני יודע.‬
‫בעשר השנים הבאות‬ ‫זה הדבר החשוב ביותר עבורן.‬
‫הן רוצות אותך,‬ ‫ובהמשך הן ירצו המון דברים אחרים.‬
‫אתה אוהב את הטון של הקול שלי?‬
‫אני לא אוהב את הטון,‬ ‫אבל המסר שלך ברור כשמש.‬
‫אני לגמרי לא מסכים עם זה.‬ ‫-לא.‬
‫אבל את לא חייבת לומר לי את זה‬ ‫בטון כזה מתנשא.‬
‫אתה מתחמק מהאחריות שלך בכך שאמרת:‬ ‫"אני יכול לעשות רק דבר אחד ב-100 אחוז".‬
‫מה עם השאר? אני לא מנסה להתנשא.‬
‫אני פשוט מנסה להגיד לך את זה בכנות ובאהבה.‬
‫יש לך הבנה עמוקה יותר‬ ‫לגבי המצב הזה יותר מכל אחד אחר,‬
‫אז את גם צריכה להיות מבינה.‬
‫היי, מתוקה! היי, אהובתי!‬ ‫שמת לב שהשמש שוקעת?‬
‫"כי אתה לא חי אם אתה מתאפק‬
‫"הנשיקה טובה יותר כשמנשקים בחזרה‬
‫"זה פשוט ככה‬
‫"איך שזה הולך‬
‫"ואם הדרך הבודדה תוביל הביתה‬
‫"כדאי שתמשיך לשמור על קור רוח‬
‫"כשמצאת זהב של שוטים‬
‫"זהב של שוטים"‬
‫תרגום כתוביות: רון סגל ארכה‬