Downloaded from YTS.MX
Ja?
Official YIFY movies site: YTS.MX
-Er du i bil eller på sykkel? -Jeg er i bil.
Jeg er ved Østerport nå.
Østerport? Var du ikke ved Nyhavn?
Spør du når jeg er hjemme?
Nei, jeg trenger mental støtte. Jeg er alltid alene.
Jeg takler ikke sammenbrudd når jeg bærer ett barn
og ikke kan passe det andre…
Ja, men jeg…
Jeg trenger bare litt støtte når det er en som går amok i bakgrunnen.
Hvordan har dere det?
Barna mine er hjemme med kona.
-Jeg trenger bare litt støtte. -Det er ikke derfor du ringer.
Det høres ut som du må få noe energi ut av kroppen, og det går ut over meg.
Jeg kan ikke gjøre noe.
Nei, det skal ikke gå ut over deg. Jeg spør når du er hjemme.
Jeg trenger støtte. Det er alt.
Jeg er i sånne situasjoner hele tiden, og det er ingen jeg kan ringe
som kan gi meg støtte.
Se på dette. Vi ses snart.
-Vi ses snart. -Ha det.
Ha det.
Det er sprøtt!
Det er sinnssykt! Faen, det er sykt!
Det er vanvittig. Det er fullstendig vanvittig.
Royal Arena, lag litt lyd!
Noe inni meg har det alltid travelt. Altså…
Det er noe rett rundt hjørnet
som venter på å bli villere og større og høyere enn noensinne.
Jeg heter Christopher.
Denne følelsen av at det haster, har drevet meg i mange år,
og jeg vet at jeg ikke ville ha vært her uten den ilden.
Hva er drømmen med musikken din?
Utsolgt Madison Square Garden.
Det finnes ingen øvre grense.
450 millioner strømminger. I Korea.
Jeg har alltid sagt ja til alt.
Til alle muligheter for å få ut musikken min.
Han kan synge og komponere,
og i kveld debuterer han også som skuespiller.
Musikeren Christopher spiller hovedrollen i en ny dansk film
med tittelen A Beautiful Life.
Du drar meg opp på en scene og lar meg henge.
Jeg tenkte: "Dette er en kjempesjanse. Det er dette jeg vil gjøre."
Og jeg ville selvfølgelig skrive all musikken til filmen.
Det føles som mitt liv er over Det føles som fremtiden er knust
Filmen din vises over hele verden.
-I 190 land i morgen. -Hvordan er det?
Jeg er absurd spent på å se hvordan den vil bli mottatt.
Jeg kan ikke beskrive det. Det er galskap.
Det er fullstendig galskap.
Jeg tror vi snart må revurdere mange av planene våre.
Vi bør nok vurdere en "Beautiful Life"-turné.
-En verdensturné? -Ja.
Faen! Faen!
Det er alle tiders mulighet.
Ja. Alle dører er åpne.
Dette er ganske kontrastfylt.
Jeg fikk vite at den er på topp 10 i USA, og det feires med en flaske melk.
Den leder på alle plattformer. Instagram, Spotify, Netflix.
Den flyr.
Se på det fjeset. Sånn hadde jeg det da jeg våknet i morges.
Hva?
Hva betyr det?
Hva kan det potensielt bety? Det er livsendrende.
…ikke her for å le
Jeg bare gråter
Hver gang jeg tenker på Øyeblikket vi ble enige om
Farvel
Det er ikke lett å si Til en som deg
Du kan høre noe annet jeg har skrevet. Unna vei. Jeg skal spille hits.
25, besto tidens tann Jeg var fortsatt i fritt fall
Gjennom tornadovarsler
Du sa det, vennen, hold deg fast
Du fikk mine beste år, kjære
-Det er så fint! -Er det ikke fint?
Rett før vi drar, må vi høre hele det nye albumet.
Vil dere høre albumet?
Det blir deilig å være sammen de neste fire dagene.
Ja.
Nulle, hva gleder du deg mest til ved at vi skal til Bornholm?
Du gleder deg til Krølle-Bølle-is.
Det gleder jeg meg også til.
-Det er en fet lyd. -Se på deg.
Fet lyd.
Vi er klare.
Før du starter bilen, kast de skitne bleiene i søpla.
-Ja. -De er rett ved inngangen.
-Hvilken søppelbøtte skal de i? -Restavfall.
Ja, selvfølgelig. Tenk deg om, Christopher. Restavfall.
Jeg har en god nyhet.
-Så deilig. -I bakvendtland.
-Mener du det? -Ja.
-Handler det om Portugal? -Ja. Et TV-program i Korea.
Og noen store promogreier.
Bestilte vi billettene i går eller i forgårs?
For helvete! Vi får visst ikke sommerferie i år.
Men vi kan dra en annen gang.
Vi blir bare her, ikke sant? Vi trengte ikke noen…
-Pokker, Isabelle! -Det er sånn jeg har det også.
Skal jeg klype deg?
-Apropos. -Vi drar i januar.
Ja, men skatt, det er altfor lenge til.
Vi må være sammen som familie i bare to sekunder.
Det er bare fem dager vi har booket.
-Vi er ikke borte i to uker. -Nei.
Men selvsagt må du det. Hvis det er sykt viktig.
Pakket du en sånn i bleievesken?
Billettene er fleksible, så du kan avlyse dem.
-Det var flaks. -Ja.
Eller utsette det. Vi kan dra i september.
-Og så… -Da spiller jeg i Royal Arena.
Og turné i oktober og november?
Så, så, skatt.
-Er alt i bilen? -Nei, vi mangler to vesker.
Vi tar dem med når vi låser.
Er det deilig?
Er det kaldt?
-Sjekk dette. -Ja.
Jøss! Imponerende. Seksti.
Det er deilig å få slike dager.
-Nå kan vi dra hjem en uke før tiden. -Christopher!
Når skal vi hoppe i Opalsjøen og spille minigolf og Ludo
og lage pannekaker og alt jeg har gledet meg til?
Alt du gleder deg til. Spille Ludo, legge kabal…
Spille minigolf. Jeg elsker minigolf.
Vi har 20-30 år til å ligge på Bornholm uten å gjøre noe.
Mens muligheten jeg har nå, har jeg fordi det skjer nå.
Ja. Og det er derfor du sier ja til alt
og vi drar tidlig hjem fra Bornholm og avlyser Portugal og sånt.
Det er fordi jobben din kommer først nå, ikke sant?
Jeg liker ikke ferier heller.
Det er deilig i fire dager.
Så blir jeg rastløs og tenker at jeg må trene eller kjøre vannscooter.
Det er sju andunger der. Og to svaner. Er de ikke søte?
Sju. Vi må skynde oss, skatt. Vi har bare to.
-Vil du ha sju barn? -Nei, men jeg vil ha flere.
Bare tre eller fire. Ikke sant?
Hvis du måtte velge, hvor mange barn vil du ha?
-To. -Det mener du ikke.
-Jeg stopper der. -Da kan du aldri få flere.
Nei.
-Vil du ha et til nå? -Nei!
Men om fire måneder.
-Jøss. -Hei. Kyss.
-Vil du virkelig det? -Jeg føler at…
Man angrer aldri på barna man får, og jeg… Altså…
Vi snakker ikke om å angre. Det er jeg ikke i tvil om.
Men med alt som skjer nå, og så travelt det er med to barn…
Jeg blir så sliten.
Vil du ha et tredje barn nå hvis jeg sa at det vil fortsette sånn?
Det kommer til å fortsette sånn.
Selv om du har en eller annen karrieredrøm, vil jeg likevel at vi får…
"En eller annen karrieredrøm".
"Bare fordi du har en fantasi om å være musiker,
trenger jeg ikke å ikke få flere barn. Omgående!"
Du drømmer også om å få flere.
Jeg drømmer om mange ting, men ikke et tredje barn nå.
Det kan jeg avsløre.
Hva ville skjedd hvis du fra nå av bare sa:
"De neste ti årene fokuserer jeg på å være far"?
"Fordi det er nå jeg har dem. Nå har jeg dem tett på."
-De første ti årene kommer ikke tilbake. -Det er et jævla godt spørsmål.
Hva skjer hvis du sier nei til arbeid?
Ta noe rolig så du kan komme hjem
og hente dem i barnehagen og være der hver dag og helg?
-Hva ville skje med deg? -Jeg ville fått mer ro.
Men andre ting ville stresset meg. Følelsen av "hva om?"
Hva om jeg ikke hadde trykket på pause?
En av grunnene til at jeg gjør det, er at jeg tenker…
…at jeg vil utnytte potensialet mitt.
-Jeg vet at… -Hvorfor?
-Vet ikke. -Er det meningen med livet?
Å utnytte ens potensial mest mulig?
-Det er meningsfullt for meg. -Ja.
Å vite at jeg har potensial til å gå hele veien.
Og det er det ikke mange som har.
Denne kan bli god.
Der gikk all planleggingen
Vi kommer til å klare oss
Det er ikke noe rett tidspunkt
Jeg sa at jeg er altfor ung
Jeg er et barn selv, kan ikke oppdra et
Det føles som mitt liv er over Det føles som fremtiden er knust
Og jeg vil savne tiden da Det bare var oss to
Jeg skrev sangen "A Beautiful Life"
i en periode rett etter at Cille og jeg snakket om å få barn.
Det føles som å dø
Til mitt vakre liv
-Tre, to, én! -Nei!
Jeg har alltid visst at jeg ville bli far,
men jeg fortsatte å tenke at tidspunktet ikke var riktig.
Hei!
På det tidspunktet var det bare "det vakre livet" for meg.
Jeg følte at det ikke kunne bli bedre.
Milano, Milano.
Noe av det jeg fryktet mest, var å miste det å være kjærester.
Og å gå fra å være to til å være tre er en ganske sprø forandring.
Det føles som mitt liv er over Det føles som fremtiden er knust
Og jeg vil savne tiden da Det bare var oss to
Jeg vil aldri gi slipp På alt det som jeg elsker
Det føles som å dø Å si farvel
Vi begynner rolig med den gylne, funky fuglen…
Å, for helvete! For helvete!
Det hun med rette påpekte,
var at tidspunktet aldri vil bli perfekt i livet vårt.
Jeg trodde det var farvel til et vakkert liv, men jeg visste også
at da babyen kom på et tidspunkt,
ville det forandre alt og gi en ny tyngde og gi en helt ny form for mening.
Livet vårt vil gi mening på en helt annen måte.
Hei, skatt. Hei.
Et menneske som er 100 prosent avhengig av deg,
og alt det mennesket må lære, må du putte i ryggsekken hennes.
Det ansvaret og den tyngden.
Nå kan jeg ikke forestille meg et liv uten de barna.
Hei.
Nå er det det vakreste livet. Det er det mest dyrebare man har.
Det føles som mitt liv er over Det føles som fremtiden er knust
Og jeg vil savne tiden da Det bare var oss to
Jeg vil aldri gi slipp På alt det som jeg elsker
Det føles som å dø
Poenget med sangen var
at jeg gledet meg til dette nye kapittelet.
Jeg gledet meg til noe viktigere enn musikken.
Hei…
Bella blir født.
Filmen slippes og blir nummer én og sender oss på verdensturné.
Paradoksalt nok drar det meg vekk fra den tingen
jeg har søkt mot, og jeg får det enda mer travelt.
Det er fullstendig sykt.
Det føles som å dø Å si farvel
Til mitt vakre liv
Nei! Ikke det! Ikke det.
Nulle, vet du at pappa skal tilbake på jobb nå?
Vil du savne pappa?
-Nei. -Hva? Vil du ikke savne meg?
-Nei. -Hvorfor ikke?
-Savner pappa. -Vil du savne pappa litt?
Jeg kommer til å savne deg så fælt.
Hvorfor skjedde ikke dette for åtte år siden?
Det hadde vært flott om det hadde skjedd for tre år siden.
Det har hele tiden vært en del av drømmen
at du får spille i utlandet, så det er selvfølgelig det kuleste.
Du har alltid tenkt… "Jeg tror ikke det vil skje."
Kutt ut. Jeg har bare ikke sett det som lykken.
Jeg forstår at det er en følelse av at det haster.
Du må smi mens jernet er varmt.
-Men det er ikke… -Det passer ikke med familielivet.
At det er så viktig hele tiden. Ingenting er viktigere enn det.
Nei.
-Nei. Men… -Den fikk du. Ingenting er viktigere.
Så søt hun er.
Lenge før barna og Cille hadde jeg en drøm,
som jeg nå kan realisere.
Ønsket om å stå fremme på scenen… Det har jeg alltid hatt.
Kommer du på festen i kveld?
Jeg satser på at du kommer
Det var ingen tvil om at det var det jeg ville.
Det har alltid vært den disiplinen, det harde arbeidet.
Det er ingen grunn til å sitte stille. Jeg må ut og skape noe.
Jeg kjører bare på.
Jeg føler at jeg har villet det mer enn personen ved siden av meg.
For enhver pris. Koste hva det vil.
Grunnen til at jeg skrev sangene,
grunnen til at jeg har brukt så mange timer på å spille, er dette.
Jeg har alltid villet ha en verdensturné og stå og si:
"Hva skjer, newyorkere?"
Det vinduet er åpent nå.
Jeg vet bare at jeg ikke vil trykke på stopp nå.
Jeg skal sette klampen i bånn, og så får det briste eller bære.
Et siste kyss.
Når jentene blir store og gamle nok til å forstå
at jeg bestemte meg for å dra, kan jeg forsvare det ved å si
at jeg jaktet på drømmen min.
Jeg håper at de får noe de brenner like mye for,
som får dem til å si: "Koste hva det vil, dette må jeg gjøre."
Christopher her, og vi er på flyplassen.
Jeg er så spent. Vi sees snart.
Og akkurat som ørner Flyr og ser ned på alle
Menneskene Hører på Bowie som synger
"Heroes" på radio
Om og om igjen
Da vi var unge Da vi var unge
Det hadde allerede begynt
Drømmen om den frie verden
Nå er vi her.
Første utsolgte konsert i USA.
Alle burde ta den tatoveringen i LA, tvers over ryggen.
Jeg har det så jævlig bra nå. Jøss.
Det treffer meg nå. Nå forstår jeg det.
Tre, to, én…
Solen er så rød, mor
Og skogen blir så…
Verdensturné, baby!
-Vi er på avfyringsrampen. -Tretti sekunder.
Og skogen blir så…
Hei, skatt. Jeg jobber, skatt. Jeg skal synge sanger.
Og skogen blir så…
Glad i min sykkel Den kommer fort og langt…
Min pikk, den er hard…
Det er faen meg ti, ni, åtte…
Takk. Elsker deg.
Elsker dere. Ha det.
Det er sykt.
Det er så mange land, så mange byer, så mange ulike kulturer.
Det er sykt å tenke på. Dette er bare starten.
Kjære, jeg er så høy Har gått meg bort
Kjære, jeg er så høy
Dømt til å mislykkes
New York City, baby!
Kjære, jeg er så…
Jeg har ridd på en bølge mange ganger i livet,
og når man først har ridd på en bølge,
så jakter man på det resten av tiden.
Når man rir den, kan det stoppe når som helst.
Det kan ikke vare evig. Det føles vilt når man er midt oppi det.
Det varer ikke evig, og det gjør det spesielt.
Når man surfer, rir man i 15 sekunder, og det er verdt det.
Du padler ut igjen i 15 minutter, fordi det er så magisk. Hvorfor det?
Fordi det ikke varer evig.
Det er det jeg jakter på. Adrenalinrushet og bølgen.
Den er sinnssyk. Så kult.
Vær så god.
På de gode dagene… Altså, når du vet…
Hvis jeg våkner med overskudd og har sovet godt,
så er jeg takknemlig for alt, og alt er bra.
"Selvfølgelig må han gjøre det." Det er vanskelig, men vi har valgt det.
Jentene er glade og trygge, og når de ser faren sin, har de det bra.
De har det bra, og vi har det bra. Den positive spiralen er endeløs.
Andre dager, hvis jeg er utslitt, og et av barna sov dårlig og gråter,
eller alt er umulig, eller jeg velter 60 glass
før klokken ti, så kan jeg tenke…
Hvorfor er han borte? Hvorfor sier han ja til dette?
Hvorfor velge dette?
Kan vi ikke bare velge et rolig liv med plass til å være sammen?
Kan du ikke få deg en jobb rundt hjørnet, som alle andre?
Det har en pris å velge å følge sin lidenskap eller drømme så mye.
Det har en pris for dem rundt deg. Det har også en pris for ham, men… Ja.
Hei, Bella.
Hei, skatt. Hei, elskede.
Hun er så søt. Hun er til å dø av.
Hei, skatt. Hei.
Hei. Hei, hei, skatt.
Hei, hei.
-Kyss. Hei, hei…. -Hei, hei.
Jeg føler meg litt Ray Charles-aktig.
La oss få kontroll på det.
Du må starte før den starter.
Du skal være på…
Nei, det var så fett! Jeg får ikke nok! Det var så fett!
-De står der ute. -Gjør de?
Nei, nei, nei.
Drit i det. Kom igjen. Vi tar den på akustisk gitar.
Vi må gjøre det.
Hvis vi skal gjøre dette, så gjør vi det helt akustisk.
Vi kommer ned til dere.
Er dere klare?
"Kjære, jeg er gravid", sa hun
Og jeg så hele livet mitt Passere revy
De står og roper 20 minutter etter at konserten var over.
"Mer! Vi vil ha mer!" Det er så sykt. Faen, det er sprøtt.
Herregud.
Syng!
Det føles som mitt liv er over Det føles som fremtiden er knust
Det som skjedde, er grunnen til at jeg gjør det jeg gjør.
De skal gå derfra og tenke:
"Det var ren, ærlig, autentisk lidenskap."
Når de gjør det, er de motiverte og inspirerte og sånt.
Det er da musikk blir ekte og magisk.
Faen, det er så vilt. Det er så kult å spille musikk!
Ja, sånn!
PAPPA ER HJEMME
Mamma, kom igjen! Åpne døren for ham.
Det skal vi, skatt.
Vi ser på at skyene endrer form
Venter på stormen og smaker på regnet
Men hvis vi står stille nå Vil det være for sent
Ok. La oss bare starte i dag.
I dag og i morgen, bandøvelser.
-Jeg har et møte med Jannick. -I morgen.
Jeg la inn Jannick i morgen, men det er i dag.
Så har jeg et moteshow, og så henter jeg barna.
-Et moteshow. -Det er moteuke.
I morgen skal du øve hele dagen igjen, og jeg har show og presentasjoner.
-Og en middag på kvelden? -Ja, en middag på kvelden.
-Nei. -Skatt.
-Det er én middag. -Jeg skal bort i seks dager.
Du skal på Georg Jensen-middag.
Jeg er borte onsdag, torsdag, fredag, lørdag, søndag, mandag.
Ikke gå på middag rett før jeg drar.
-Jeg sa ja for lenge siden. -Det driter jeg i.
Men skatt?
Du drar til Georg Jensen, og jeg reiser.
Vi tar det fra jeg kommer hjem. Du har en modelljobb på Mallorca.
Ja, på søndag og mandag.
-Som om du ikke har hørt det. -Herregud.
-Jeg snakker til en murvegg. -La meg forstå.
Jeg reiser bort. Du er ute kvelden før.
-Og så er du borte i to dager? -Én.
Jeg kan merke at det er langt mer komplisert nå
hvis jeg sier ja til å reise, fordi det krever mye mer nå.
Før i tiden reiste jeg hele tiden.
Men jeg elsker å kunne si ja en gang iblant.
Jeg har sagt nei siden vi fikk de to jentene.
Jeg har sagt nei til jobber i utlandet.
Nå har jeg sagt ja til to jobber. Sjekk når du drar til Asia.
Det er derfor jeg ikke vil sjekke kalenderen.
Du har bare styr på én dag fremover. Dette kommer ikke som en overraskelse.
Nei, men det blir virkelig når man bare er hjemme fem dager på en måned.
Ja.
Det er en vanskelig situasjon, fordi hun er så forståelsesfull,
og jeg har lov til nesten alt. Hun sier aldri nei.
Men når jeg er hjemme, bruker jeg all min tid på dem.
Så når jeg endelig er hjemme, og hun legger masse planer…
Jeg kan ikke forby henne å gjøre det. Men vi er fra hverandre i sju-åtte dager.
Det hadde vært fint å ha den siste kvelden sammen.
Hei, Mikkel.
-Hei. -Hei, Chris.
Syng fra hjertet og få det til å telle
For mitt folk, for mine døtre
Jeg plantet et frø og ga det vann
For alle dagene Du ble ved min side
Og nå vet jeg
Jeg er ikke alene
Du får det til å vokse Men fremfor alt
Du gir meg noe å tro på
Du kan trenge litt kaffe. Du er så trøtt.
Storesøsteren din vekket deg. Hun var så glad for å vekke deg.
Klar til å dra til barnehagen? La oss huske matpakken din.
Drømmen min er jo familie og familielivet, og jeg elsker det.
Samtidig kan jeg også merke
at fordi Christopher reiser så mye og er borte så mye,
så må jeg være den ultimate klippen hjemme,
eller basen, strukturen, roen, og det vil jeg gjerne være.
Men det krever at jeg i større grad enn jeg ønsker, gir avkall på ting
som også gir meg en gnist.
Ok, det er: Hvordan går det på høyre side?
Det er en overgang når du begynner å synge.
-Hører du meg? -Du ville diskutere middagen.
Jeg synes bare det er litt mye. Også fordi…
Det er også derfor jeg ringer. Jeg dropper den gjerne.
Jeg ville droppet alt for deg.
Men det er ikke bare for min skyld. Det er ikke bare fordi jeg vil det.
Du burde ville tilbringe den siste kvelden med oss.
Skatt, jeg skal være sammen med jentene hele tiden,
og jeg vil gjerne være sammen med jentene, men det er for å være sammen med deg.
Eller alle sammen, selvfølgelig.
Men jeg gjør det for din skyld hvis jeg velger å ikke dra.
NOELLES GJØREMÅL PUSSE TENNER, GRE HÅR
Jeg må ta mitt ansvar. Vi valgte å få barn.
Det viktigste er deres glede.
Og…
Det er det jeg prøver å fortelle meg selv. De neste par årene handler om det.
Og så vil jeg få tid til karrieren min senere.
Det kan jeg fortelle meg selv. Det er bare lettere sagt enn gjort.
I øyeblikket.
Si ha det.
-Ha det. -Ha det.
-Får jeg et kyss? -Ha det.
Takk, skatt!
Det føles som andre halvdel av dobbeltlivet mitt starter nå.
Hvordan holder du deg fast Når det ikke er noe å holde fast i?
Og hva er en home run Hvis det er et hjem uten deg?
Mine hjul brenner Og dine spinner rundt
Og når jeg tenker på det Er jeg ikke klar for å dra
Jo mer jeg tenker på det Jeg er ikke klar for å dra
Vi solgte 400 billetter, og jeg skal på scenen.
Det kommer til å se latterlig ut.
Nå skal jeg spille for en tom sal!
Det suger!
Vi har spilt for 400-500 mennesker i Paris. Det var jævlig fett!
Det er ikke det at de ikke solgte nok.
Det har å gjøre med at de har booket et sted som er altfor stort.
Det er bare alt det jævla presset, og jeg skal på scenen om fire timer.
Og jeg må bare skape
et bra show, og jeg er ikke i en posisjon hvor jeg kan gjøre det.
Er dere der ute? Ute, ute…
Faen, jeg gidder ikke dette.
Det som skjer der ute, er at det er rot med strømmen.
Det er så mye rot, og de sier unnskyld.
Så vi spiller på PA-et?
Det er side fills som fungerer som PA, som spiller inn mot dere.
-Jøss. -Jeg vurderte også…
Det krever strøm,
men du kan sitte i midten med noen monitorkasser.
-Det høres kjempefint ut. -Flott plan.
-Vi gjør noe helt annet. -Fullstendig.
-Et opplegg uten mikrofoner? På gulvet? -Med mikrofoner.
-Vi kjører full rock 'n' roll. -Ja.
Jeg aner ikke om det vil fungere eller om det høres bra eller jævlig ut.
Omstendighetene er så på trynet at jeg bare kan gjøre så godt jeg kan.
Hva skjer, São Paolo?
Jeg kan ikke love dere et perfekt show, men jeg kan love dere én ting.
Jeg skal huske dette for alltid, og det blir en spesiell kveld.
Kjære, jeg er alene
Bare kyss meg, baby
Og alt vil bli
Så…
…bra
Faen…
Hvem faen hadde trodd det? Det var helt magisk!
I dag har vært en vanvittig berg-og-dal-bane.
Jeg er helt ødelagt nå. Som om jeg har løpt en maraton.
Fortell meg hvorfor verden Fortsatt snurrer rundt
Hvorfor fuglene synger så høyt
Det er som om de ikke forstår At du er borte
Og det er ingen grunn Til at stjernene skal skinne
Så fortell dem at det er bortkastet tid
For du er ikke her i kveld, å nei
Du fortsatte uten meg
Men ikke glem meg
Og dette bildet
Det er det eneste beviset På at vi var forelsket
Hei, skatt. Hei, søtnos.
Er du på biblioteket, elskede?
Er det gøy?
-Kan du si hei? -Hei.
Skal vi tegne flere regnbuer?
-En til mamma. -Takk. Én til. Takk, skatt.
Cille sendte noen bilder av Nulle,
hvor hun har hestehale og ser ut som en stor jente.
På bildene jeg ser på, som er en måned gamle, ser hun ut som en baby.
Det skjer mye mens man er borte med en som er et halvt år,
men også med en som er to og et halvt.
Man går glipp av alle de små tingene, og det er de små tingene som betyr noe.
De gjør at man følger utviklingen deres og at de knytter seg til en.
Alt det jeg går glipp av.
Det første året av livet hennes er bare: "Ha det."
Man får det ikke tilbake. Man kan ikke innhente det.
Det var ikke sånn jeg trodde jeg skulle være far.
"La oss lage barn, men ikke være sammen med dem."
Men jeg vet også…
…at hun også trenger faren sin.
Cille sier at hun våkner om natten og sier: "Hvor er pappa?"
"Han er ute og følger drømmen sin."
DØRENE ÅPNER KL. 19.30 KONSERT KL. 20.00
Hva er det aller viktigste nå?
Er det å være sammen med familien og døtrene mine?
Eller er det å spille konserter fordi det er nå jeg har sjansen,
det er nå jeg må slå til, ellers vil jeg angre resten av livet?
Det er ikke så gøy, men det er det viktigste.
Det handler ikke bare om hvordan jeg har det,
og om følelsene mine, men om de siste ti årene
og arbeidet jeg har lagt ned.
Jeg kan ikke komme til rampen og si: "Jeg tar en avkjørsel."
Kanskje er det viktigste…
…å erkjenne at det er tøft å ha to barn og en karriere, og bare bite tenna sammen.
Du har tatt disse valgene selv. Du bestemte deg for å dra.
Du besluttet at du ville ha to barn.
Slutt å syte.
Si fra om du vet
Om det er narregull
"Fool's Gold" er et synonym for suksessen.
Har vi det vi trenger til denne?
Ja visst.
Si fra om du vet Om det er narregull
Hvis det er for godt til å være sant Er du på feil vei
Alt det overfladiske jeg har jaktet på i mange år…
Er det gull jeg løper etter, eller er det narregull?
Det er det evige spørsmålet. Er det verdt det?
Er det ekte gull ved enden av regnbuen, eller vil jeg nå enden og tenke:
"Hvorfor gjorde jeg det? Jeg har jo gull hjemme."
…vet
-Hvor… Å ja. Det er greit. -Veldig fint.
Jeg elsker denne sangen.
-Den er så jævla kraftfull. -Jeg tror den er ferdig, ikke sant?
Ikke den kniven. La oss vaske kniven.
-Hei. -Hei, skatt.
Kan dere si til pappa hvem som besøkte dere i barnehagen?
-Påskeharen. -Påskeharen?
Virkelig? Kan du fortelle en kul historie om påskeharen, Noelle?
Du må fortelle oss hva planen er.
Emil sa at du ikke kommer hjem på søndag,
men at du kommer hjem på tirsdag, men du har ikke sagt noe.
Jeg håper du kommer hjem etter Nashville, så du får et par dager til å lande.
Men jeg har ikke hørt mer om det.
Jeg vet ikke hva som skjer nå, for…
Men du kan ikke lande på søndag og stå opp mandag morgen
med jetlag og møte masse mennesker i Sverige.
Hvorfor ikke utsette i to dager,
så du kan tilpasse deg tidsforskjellen og få igjen pusten?
Fordi det ikke er noen annet mulighet.
Jeg er lei av at du ikke er hjemme nå.
-Jeg vil ha deg hjem. -Ja.
La meg si det sånn. Jeg er ikke…
Jeg er ikke så glad for at du blir borte enda lenger.
Hvis det er for godt til å være sant Er du på feil vei
Jeg er for ung til å angre Faller for narregull
Før jeg glemmer, kan du vise meg himmelen?
For mine øyne lar meg ikke Se hvor langt det går
Si fra om du vet
Er det narregull?
Jeg føler at den Cecilie jeg alltid har vært,
før barna, som jeg har vært mesteparten av livet,
er under avvikling.
Det er så mange ting som jeg føler er min identitet,
som ligger i arbeidet.
Jeg har skrevet en bok, Instagrim, om mental helse og sosiale medier.
Jeg håper jeg kan formidle noe til deg
som du ikke visste, og sette fokus på et emne
som jeg synes vi må jobbe mye mer med.
Ukens store drittstorm blåste i retning av cillemusen.
Hun har utgitt en bok og ble anklaget for hykleri.
Folk spør: "Kan du være ansiktet på dagsordenen?"
Folkedomstolen er blitt provosert.
Den har fått hard medfart med noe som minner om en blodrus.
Det har vært mye oppmerksomhet rundt boken min, Instagrim,
som utgis i morgen.
Tusen takk for interessen, og takk til alle som har sendt kjærlighet.
Når det er sagt, så hører jeg kritikken, og den tar jeg til meg.
Si hvordan du har det, hva som skjer, og hva som er siste nytt.
Hva er planen…
Jeg får høre av alle at jeg bør trekke ut kontakten
og ikke tenke på det.
Passe på meg selv. Når alt har roet seg,
så kan jeg være med på å fortsette debatten på en kul måte.
Der det ikke handler om meg. Sosiale medier er det det er.
-Jeg kan ikke endre sosiale medier. -Du kan ikke endre Instagram.
Jeg kommuniserte ikke budskapet klart.
Det må jeg ta ansvar for. Jeg vet at jeg er en del av problemet.
Jeg innser at det er paradoksalt.
Jeg er langt fra perfekt, tvert imot. Jeg er like forvirret som mange andre.
Det vi bør gjøre som samfunn, er å skape bevissthet rundt hva det er,
og få regulering og tydelig markering rundt det
og starte en samtale så vi kan utdanne de unge…
Skatt, hør på deg selv. Hør på deg selv.
Måten du snakker til meg på nå, ikke sant? Det er sånn du burde snakket i videoen.
-Jeg prøver ikke… -Nei. Skatt…
-Jeg snakker ikke om… -Det er så mye jeg ikke får si.
-Jeg snakker ikke om… -Jeg var ødelagt og klarte ikke mer.
Jeg sier bare… Jeg er ikke kritisk bare for å være kritisk.
Jeg føler at jeg kjenner deg, og jeg vet at når du snakker deg varm
og snakker fra hjertet og er autentisk, så treffer du folk.
Jo flere meninger du blander inn i språket ditt,
jo flere spinndoktorer og kongehusrådgivere som blir involvert…
Jeg gjorde mitt beste, fordi jeg… Jeg hadde en klump i halsen hele dagen.
Jeg kunne ikke gjort det bedre enn det. Uansett… Nok.
Jeg vil ikke snakke om det som skjedde. Kom og hjelp meg med en strategi.
Ja.
-Unnskyld? -Hovedfeilen ligger i Deadline.
Hører du etter?
Ja, men de sier jeg må bære utstyret. Det skjer ikke.
Skal vi legge oss nå? Skal vi gi pappa et kyss?
-Så legger vi oss. -Nei.
Jeg må få et lite kyss, skatt.
-Du faller ut. Hva sa du? -Ingenting. Samme det.
-Ha det, Nulle. Sov godt. -Du faller ut i annenhver setning.
Beklager. Jeg er i New York. De er kjent for å ha dårlig nett.
Du er i New York?
Så kult, skatt. Gleder du deg til showet?
Ja. Jeg hadde et møte med…
Vi har hatt 10 000 møter om denne turneen
og den nye platen, og du har ikke hørt noe av det.
Noelle? Gå opp og hent… Mamma, kan du gi Noelle…
Jøss! Det er sprøtt å ha en sånn samtale.
-Hva sier du? -Alle samtalene våre er sånn.
Vi kan ikke ha en samtale fordi det ropes…
Hvis du gir meg tid Skal jeg gjøre det bedre
Bare gi meg en strofe
Gi meg en strofe Vi kan synge sammen
All denne smerten
Ikke gå din vei For jeg vet at jeg kan endre
Mitt sta hjerte
Den sangen kommer fra hjertet.
-Ja, det gjør den! -Hvordan?
Man må være litt trist for å skrive noe sånt.
Hva? Om hva?
Om å ikke føle seg bra nok.
Om å be om tilgivelse. Fordi man glemte å be om tillatelse.
Vært litt for egoistisk. For langt oppi ræva på seg selv.
-Ja. -Tatt dårlige beslutninger.
På litt for viktige tidspunkter.
Jeg viser deg fargene mine Hva enn som må til
Si meg om du løper fra mine feil
For jeg vet at jeg kan endre Mitt sta hjerte
Det er vanskelig å ikke være på samme frekvens.
Det er det vi har opplevd i det siste.
På grunn av drittstormen, men også generelt.
Hun har prøvd å dele ting med meg,
hvor jeg ikke har merket det.
Jeg har ikke klart å sette meg inn i smerten
og traumet hun har vært gjennom.
Hun har vært gjennom et vendepunkt, en krise.
Og jeg har vært høyt oppe og på verdensturné.
Jeg har villet dele alt med henne, men hun har ikke vært der.
Hun har ikke kunnet sette seg inn i det.
Og jeg har ikke hatt overskudd til å høre på henne.
Jeg har prøvd. Jeg tror hun også har prøvd, men…
Vi har alltid vært på samme frekvens og bølgelengde.
For første gang snakker vi forbi hverandre,
og det har vært vanskelig å kommunisere og være sånn…
Jeg har sett det når hun har tittet på meg.
"Du er helt borte."
Og jeg har sett på henne og tenkt: "Hva faen er det du ikke forstår?"
Alle problemene mine
Jeg vet at jeg projiserer dem på deg
Det er vanskelig å svelge sannheten
Du gir meg noe å tape
Jeg føler at hånden din blir kald
Når jeg prøver å dra deg nærmere Jeg vil bare si ifra
Du er den eneste som stenger deg
Så snakk om det
Hvis du gir meg tid
Skal jeg gjøre det bedre Bare gi meg en strofe
Vi kan synge sammen For all denne smerten
Ikke gå din vei For jeg vet at jeg kan endre
Mitt sta hjerte
Hei! Hei.
-Hallo! -Hallo!
Korea er ekstraordinært.
Det er landet hvor det har tatt mest av.
-Sees i morgen, Chris. -Sees i morgen.
Ha det!
Det er sprøtt.
Det er som å lande på en annen planet.
Det begynner å gå opp for meg hva som foregår.
Herregud, showene kommer til å bli vanvittige. Det er helt utrolig.
Fy faen! Herregud! Se så stort det er!
Nei, nei, nei.
Nei, nei, nei!
Jeg får kuldegysninger.
Dette er så sykt. Jøss!
-Er det en kjempestor skjerm? -Det er en på siden også.
-Jøss! -Gigantisk.
-Dette er sykt. -Det er et kult sted.
Det er den største headline-konserten jeg noensinne…
…har hatt.
Vi topper det om en måned på Royal Arena, men…
Det gjøres så mye forut for dette som folk ikke vet, som man ikke viser.
Timer og atter timer med gjøglerhatten på.
Annyeonghaseyo W Korea, Christopher her.
Promoer, reklamer. "Christopher her. Min nye singel, bla, bla."
Du kan høre på den på din favorittplattform.
"Dette er Christopher…"
Jeg elsker Korea.
Alt det gjør det mulig å stå der og si: "Korea, lag litt lyd."
Hallo. Hei.
Det er et stort potensial her ute, men det krever
at man er tilpasningsdyktig og villig til å underholde.
Showtime, baby.
Jeg er gjøgler.
Vent, vent, vent, vent
Den lille gjøglergutten. Skal jeg stå på ett bein?
Det kan jeg godt. Skal jeg sjonglere? Jeg har nettopp lært det.
Skal jeg høres ut som en kylling? Hvor høyt?
-"Jeg elsker"… -Jeg elsker…
-"Elsker". Ja. -Elsker.
Det eneste jeg har for øye, er de store konsertene vi spiller.
Det gir så mye mening at alt det som føles meningsløst,
også gir mening.
Du er så god på å være slem
Jeg tenkte: "Ok, det er grunnen."
Jeg satt på et gatematkjøkken og spilte "Bad".
Promoen du lagde med Young Ji, førte til at du lagde en sang med henne.
Trøbbel finner stadig meg Trøbbel finner stadig meg
Fremhev den siste.
Trøbbel finner stadig meg
Kom igjen! Det var kult! Det var rått!
Jeg har aldri møtt noen som snakker så høyt. "Så hyggelig!"
Det er ikke noe som heter "bare litt".
"Bare litt sminke." Pierrot!
Det er kult med klovnesko.
"Meg skal spille et stort, stort nummer."
Jeg har en sixpack. Se på sixpacken min.
Går det bra?
Så hyggelig. Se hvem som ringer.
Hei, Nulle. Hva skjer, skatt? Hva skjer?
Vi har prøvd å dra hjem i en time nå.
Jeg savner deg, skatt. Ser du hva jeg skal spise?
-En burger. -Ja, det er en burger.
-Er det ikke sent hos deg? -Jo, det er midnatt.
Det er sykt. Jeg har fått fire porsjoner med roping og gråting,
og selv om jeg kan se at det er tretthet
og at hun har slått seg litt og sånt…
Det er bare… Jeg må puste dypt ned i magen.
Jeg gleder meg til at du skal se hva jeg har gjort i dag.
Det føles som jeg har blitt ropt på i 14 timer.
-Har du det også sånn? -Ja.
Mener du det?
Det er vanskelig på en annen måte. Jeg er hele tiden på og må prestere.
Det kommer hele tiden nye mennesker jeg må forholde meg til.
Det er manus på alt, og jeg må huske…
Jeg er i en toppleilighet i Seoul og drikker champagne
og spiser burgere og spagetti bolognese ved midnatt.
-Fordi jeg ikke… -Drikker du champagne? Hvorfor ikke?
Skål.
Skål, skatt. Jeg tar en slurk melk eller noe.
Det suger at vi ikke er i Portugal nå.
Derfor er jeg glad for å høre at det du gjør nå, er verdt det.
-Det betyr mye. -Vi får se.
Hva skjer etter det?
Et øyeblikksbilde av hvordan jeg har det. Av hvordan det føles å være meg nå.
Man bare raser av gårde i 10 000 kilometer i timen,
og man vet at man er på kollisjonskurs. På et tidspunkt går det galt.
Men jeg er i bane rundt Cille.
Du får meg tilbake i bane.
Hvis jeg hadde kommet hjem fra en turné uten å ha den basen jeg har nå,
så forestiller jeg meg et liv med alkohol og dop
og damer og forvirring og stormannsgalskap
og mindreverd, for hvis man ikke har det ankeret, svever man bare av sted.
Jeg bryr meg ikke om rotet mitt Jeg prøver bare å gjøre deg stolt
Jeg liker "rotet mitt".
"Beklager rotet mitt."
Man kan se den samme historien som gjentar seg om og om igjen.
Ulykkelige millionærer og ulykkelige, superberømte, supersuksessfulle,
fantastisk talentfulle musikere som bare forviller seg.
Det er derfor det er viktig å ha den ene personen hvor man er:
"Du er mitt livsvitne, du er mitt menneske, og du har meg,
uansett hva, og du kan sette deg inn i hvordan jeg har det,
for du var med i opptakten og prosessen og har sett alle opp- og nedturer.
Det har skjedd så mye. Det føles som fem år i ett.
Det har gått amok. Da filmen kom
og albumet kom ut, og vi dro rett ut på verdensturné og renoverer et hus,
og Cille gikk gjennom en drittstorm, og vi har to barn…
Det har vært voldsomt.
Det har vært voldsomt, så det er ikke noe…
Det er ikke unaturlig at vi har vært presset, og det har føltes
som om vi har levd to parallelle liv.
Vi har ikke hatt et sammen. Det har vi ikke.
Det er på tide å gjøre ting sammen.
Cille kan komme hit et par dager og se hva som skjer i Korea.
Hun har ikke sett det før. Hun kommer i morgen.
Det er sprøtt å spille for 12 000 mennesker. Hvor som helst.
Hun må se det. Hun må se det.
Det er en stor bragd. Det handler om alt vi har ofret sammen.
Hun har ofret like mye for at dette skal lykkes,
så hun bør få være med og se hvor mye frukt det bærer.
Hvem skal redde min sjel Hvis kjærligheten din blir kald?
Hvem skal få meg tilbake Tilbake i bane?
Jeg trenger fart Og jeg mister fotfestet
Og så får du meg Tilbake i bane
Der er du!
En liten materie Går tilfeldig inn i atmosfæren din
Velkommen til Korea.
Meteormann på kollisjonskurs Har ikke noe å gjøre her
Og jeg vet at jeg virker så langt unna Bare vit at jeg alltid er nær
Bare se på himmelen Og en lysstripe vil dukke opp
Jeg ble født til å være en romfarer
Og mamma vet det allerede
Nå gir du meg vertigo Flyr i full fart, så
Hvem skal redde min sjel Hvis kjærligheten din blir kald?
Hvem skal få meg tilbake Tilbake i bane?
Jeg trenger fart Og jeg mister fotfestet
Og så får du meg Tilbake i bane
Hvem skal redde min sjel Hvis kjærligheten din blir kald?
Hvem skal få meg tilbake Tilbake i bane?
Og når du ser på meg Ser du virkelig på meg
Det er derfor du er alt Jeg har ønsket meg
-Herregud. -Det var sinnssykt.
-Det var vilt. -Sprøtt.
Det var sprøtt på slutten, at du sang den så høyt.
Vi var faen meg dritgode.
-Ja! -Ja!
Har du tegnet den?
-Kan du si hei? -Hei.
Det er vanskelig nå.
Jeg har savnet jentene mye i dag.
Når noen drar hjem, tenker man: "Jeg vil også dra hjem."
Det har vært en lang uke. Jeg har brukt mye energi.
Jeg føler det nå. Jeg er trøtt.
Jeg våkner, og kroppen min sier: "Legg deg."
Det blir kjempekult i kveld! 500 mennesker her. Det blir flott.
Vi har en settliste.
Jøss!
-Jeg har det helt jævlig. -Har du det?
Ja. Helt jævlig.
Da jeg våknet i morges og hadde det sånn, tenkte jeg bare: "På'n igjen."
Det går nok greit. Det gjør det alltid.
Når det gjelder helsen din, så er det viktigste at du har det bra.
Du er det viktigste tannhjulet i fabrikken.
Hvis du knekker, er alt likegyldig.
Jeg klandrer bare meg selv. Jeg gir etter for presset
og går med på ting som jeg vet ikke blir gøy,
men alt er viktig, og jeg vil gjøre alt.
Vi kommer hjem, og etter to dager starter vi igjen
og fortsetter fra 3. september til 15. november.
Vi skal gjøre promogreier.
Det er ikke tid til hvile. Det er ikke tid til omstilling.
-Det er 13 konserter, ikke sant? -Ja.
Det er uoverskuelig å se så langt frem.
-Men det må vi. -Ja.
Det er en nedtur å måtte avlyse.
Det er ikke gøy på noen måte.
Vi kan fjerne en sang for å spare stemmen. Jeg vil gjerne fjerne "I Hope This Song".
Ok. La oss gjøre det. Ut med "Hope This Song".
Det er verdens kuleste jævla jobb, og det er så kult så stå på scenen.
Når man har overskudd.
Hvordan har dere det?
Det er det, men jøss… Det suger når det er for hardt og bare…
Det suger når man ikke har lyst.
Så kjører man forbi boligblokk 101, 102 og 103 og tenker:
"Så mange ville gitt sin høyre arm for å sitte trøtt på en turnébuss."
Jeg vet ikke hvordan du dro den ut av ræva, men…
-Det gjorde så vondt! -Gjorde det?
-Det sugde virkelig. -Det merket man ikke.
-Bra kjempet. -Ja. Virkelig.
-Det hørtes ikke ut som… -Det lød bedre.
Det var ikke så ille, men det er irriterende,
og det er min egen skyld. Det er så jævla irriterende!
Jeg må føle meg sånn til vi er ferdige i Beijing, eller jeg avlyser.
Jeg takler ikke dette.
Hvis jeg presser meg gjennom et show i Beijing,
så er det for høy pris å betale på den andre siden.
Jeg takler ikke å avlyse.
Jeg føler at jeg står litt alene med det.
Det er bare jeg som vet hvordan jeg har det.
BEIJING UNITED SYKEHUS
-Hva skjer, min venn? -Det blir ikke konsert i morgen.
-Det er som det er. -Hva sa de?
Han sa at jeg har halsbetennelse.
Så tok jeg en koronatest, og den var positiv.
Faen.
Nå har jeg fått deilig kinesisk medisin.
Jeg synes noen må trekke ut kontakten. Fullstendig.
Du har halsbetennelse og covid, og vi spiller første show om tre uker.
Verdens største show.
Noen må passe på deg de neste 14 dagene.
Ikke la det knekke deg.
Du har så rett, men jeg er litt alene om å måtte si nei til alle de tingene.
Det er jeg som må si nei.
Samtidig sier folk at det er viktig.
De vifter med penger og gulrøtter og millioner av visninger og alt mulig.
Det er tøft å si nei.
Noen må begynne å passe på deg.
Så sykt at du har korona.
-Ja. -Det suger.
Jeg kan ikke huske sist jeg slet så mye på scenen.
-Å, skatt… -Jeg var under så mye press.
Ingenting er verre.
Nå ser jeg på både Lollapalooza og Djursland Bank Arena
og Royal Arena, som er de fem viktigste tingene
innen de neste tre ukene.
Jeg har lyst til å trekke ut kontakten til alt annet.
Bare tanken på å dra hjem får meg til å føle meg litt bedre.
Jeg kan faktisk ikke…
…se for meg å være borte i tre uker igjen. Om tre uker.
Jeg rekker knapt å komme hjem før jeg må av sted igjen.
Det synes jeg er sykt vanskelig.
-Skatt, se hvem som er hjemme. -Hei, Nulle!
-Pappa! -Hei, søtnos.
Hei, mus!
-Hei, skatt. -Kan han få et kyss?
Tre, to, én. Ja!
Jeg ble far i begynnelsen av året. Og jeg har ikke vært der så mye.
Jeg har vært mer borte enn til stede.
Jeg går glipp av noen dyrebare øyeblikk.
Hun kommer nå. Kom. Ja.
Ja! Bella. Bella!
Min tur.
Bella kan gå! Du kan gå, skatt!
Hun har aldri gått sånn før.
Jøss!
Mens du har vært på turné, har det vært intense måneder hjemme
for din kone, som fikk kritikk for boken sin.
Hvordan har prosessen vært for deg og dere som familie?
Det med å være borte fra hverandre er skikkelig vanskelig.
Hun er hjemme med to barn.
Det eneste jeg kan si, er at det er en viktig samtale.
Det er flott at hun åpnet dialogen.
Jeg er stolt av henne, og det er en sak jeg støtter.
Det er flott.
La oss gå videre til neste emne.
Det viktigste for Cecilie har vært å dele budskapet
og skape en dialog rundt sosiale medier.
Det er flott at hun har åpnet dialogen.
Jeg er stolt av henne, og det er en sak jeg støtter.
Det er flott.
ROYAL ARENA-KONSERT 7 DAGER
-Vi må snakke om turneen. -Ja.
-Det går altfor fort. -Ja, det gjør det.
-Kan ikke noe flyttes? -Nei, det høres ut som det er…
…nærmest umulig.
Og vi har tre show på rad rett etter Royal.
Tidenes største konsert, og så rett hjem og i seng.
Så rett til Europa-turneen, med 16 show på 20 dager.
-Nettopp. -Det vil ikke gå.
Det vil slite meg ut.
Hvis vi gjennomfører de tre konsertene…
Det er 13 igjen, og man har brukt opp kreftene…
Dere har vært i den situasjonen mange ganger før.
-Ja. -Hvorfor lærer de ikke av det?
Det er bedre å spille færre konserter.
-I stedet for å presse seg sånn. -Ja.
Jeg er dårlig til å si nei.
Dårlig til å sette grenser. Dårlig til å ringe og si:
"Vi drar ikke. Vi avlyser alt.
Jeg vet vi har forberedt i sju måneder
og solgt mange billetter, men jeg kommer ikke.
Det er det rette å gjøre for meg. Ikke for andre, men for meg."
Det er vanskelig, og man vet at man skuffer mange.
-Hei, sjef. Godt å se deg. -I like måte.
Jeg trenger en pause som er lengre enn to uker.
De rustne fingrene. De små, rustne fingrene.
Disse?
Det er en slags "hør etter, folkens"-aktig stemning.
-Jeg har tatt en… -Et øyeblikk.
Når du er klar.
Jeg har tatt en beslutning om at Europa-turneen som er planlagt
to dager etter Royal Arena, blir utsatt.
Den blir utsatt til nyåret.
Det er en beslutning som på et personlig plan er…
Jeg trenger det. Jeg trenger en pause.
For første gang, kanskje noensinne,
merker jeg i hvert bein i kroppen min at jeg trenger en pause.
Det suger, men det er sånn det blir.
-Det er ikke kult for noen. -Nei.
Jeg håper jeg kan si på vegne av oss alle at du har vår fulle støtte.
Du skal ha det bra og være glad og nyte å gjøre det du gjør.
Ellers er det ikke noe poeng.
Nettopp.
Flott.
Hei, skatt. Jeg ville bare si at det gikk bra.
Vi har seks måneder sammen nå. Jeg kan ikke forstå det.
Velkommen til den nye Chris.
Vi ses.
Ja.
Ja. Ha det.
Jeg forstår hvorfor jeg sa ja til alt jeg sa ja til for et år siden.
Han som sa ja til alt for et år siden,
kan forstå at han som sitter her i dag, sier nei til noen ting.
Man kan ikke bare fortsette.
Det føles som en fullendt sirkel.
Det føles som en perfekt avslutning på et kapittel som er sånn:
"Det må avsluttes med en stor sløyfe."
Helvete! Nå kommer det.
Man kan høre stemningen stige der inne. Det kommer samtidig.
Alltid samtidig.
Hei, elskling.
-Har du sommerfugler i magen? -Ja. Det begynner nå.
Jeg gikk ut for å se. Faen, det er så mange mennesker!
Det er sinnssykt.
Jeg har vært i en situasjon der jeg mistet kontakten med det som er viktig for meg.
Jeg var nær ved å betale den høyeste prisen og miste Cille og barna.
Jeg har presset det til grensen.
Jeg er klar for å gjøre ting annerledes.
Jeg har lurt på Er jeg den eneste
Som så det komme?
Vi har gjort det feil
Så lenge
Er det ikke morsomt?
At vi klager Men ikke gjør noe
Når vi vet at vi ikke klarer oss
Dra vekk?
-Vi ser på… -…skyene endre form
Venter på stormen og smaker på regnet
Men hvis vi står stille nå Er det for sent
Hvis du ber om forandring Bør du ikke vente
Fortsett å bla om Det er valg du tar
Bare én gang i livet
Tar vi…
…mer enn vi kan gi?
Vi feirer Som om det ikke er noen risiko…
Vi ser på at skyene endrer form
Venter på stormen og smaker på regnet
Men hvis vi står stille nå Er det for sent
Hvis du ber om forandring Bør du ikke vente
Fortsett å bla om Det er valg du tar
Bare én gang i livet
Hvis du ber om forandring Bør du ikke vente
Fortsett å bla om Det er valg du tar
Bare én gang i livet
-Jeg er klar for å ta en pause i… -Et halvt år.
Det er så sprøtt.
…på gata om kvelden Som om du aldri dro
Men det gjorde du Og jeg har kommet så langt
Bare vit at du etterlot et permanent arr
Hei.
-Du henter jentene. -Ja. Ha en god mottakelse.
-Takk. Jeg skal hilse. -Ja, hils.
-Jeg elsker deg! -Det samme!
Jeg har ikke øvd på å sitte og kukelure. Stirre ut i luften.
Jeg sitter bare og tenker. Faen.
16 000 mennesker sto og skrek meg opp i ansiktet.
Nå sitter jeg her og tenker: "Hvorfor er det så stille?
Så rart. Hallo?
Er det ingen som vil klappe for meg?"
Hvem er jeg da?
Hvis jeg ikke er han som sliter, og jeg bare slapper av, hvem er jeg?
Hvem blir jeg?
Vil du ikke ha middag?
Vil du gå rett til sengs? Hva vil du spise etter isen?
Noen ganger nyter man dette. At noen andre sminker deg.
Kom hit!
-Kan du si "pappa"? -Pappa.
-Sånn. -Jeg jeg føler at jeg må bøye knærne.
Nam, nam, nam…
Sånn! Det var det!
-Kan du si "mamma"? -Pappa!
-Bra, skatt! -Kan du si "mamma"?
Skatt, jeg har tvangsfôret deg med kjærlighet i halvannet år.
Kan du si "mamma"?
-Pappa! -Bella?
-Kom hit. Kan du si "pappa"? -Pappa.
-Kan du si "mamma"? -Pappa.
Ja! Det stemmer! Nå kan du få en is.
Nei! Jeg har pusset tennene hennes.
Du har vært deilig å være sammen med. Du har ikke vært distré.
Du har hatt tankene dine her hvor vi er. Gir det mening?
Vanligvis, når jeg er fysisk til stede, så er jeg der også.
Men kanskje det bare er meg.
Ja… De siste 18 månedene har vært annerledes.
Altså…
Jeg må finne balansen hvor jeg kan være den beste…
Jeg må ha ro hjemme og være kreativ og ha litt fokus på det også.
Familien er det viktigste.
Det er der du må legge energien din hvis du vil ha det bra.
-Det er den rasjonelle tanken. -Det gir mening…
-Ellers spenner du bein på deg selv. -Men sånn lager man ikke den beste platen.
For det krever besettelse og at man gir alt.
For å være skikkelig god på noe, krever det 100 % av min oppmerksomhet.
Du kan ikke gi alt.
Det er én ting du alltid må være fra nå av, og det er far.
-Det kommer du aldri til ikke å være. -Det vet jeg.
De neste ti årene er det viktigste for dem.
De vil ha deg, og etter det vil de også alt mulig annet.
Du liker tonen, ikke sant?
Jeg liker ikke tonen, men budskapet er krystallklart.
-Jeg er ikke uenig i det. -Nei.
Men du må ikke si det med en så belærende tone.
Det er en ansvarsfraskrivelse å si at du bare kan gjøre én ting 100 %.
Hva med resten? Jeg prøver ikke å være belærende.
Jeg prøver å snakke ærlig og kjærlig.
Du har mer innsikt i situasjonen enn noen andre,
så du må også vise forståelse.
Hei, skatt! Hei, elskling! Har du sett at solen går ned?
For du lever ikke Hvis du holder igjen
Et kyss er bedre når du gir det tilbake
Det er bare sånn det er
Sånn det går
Og hvis den ensomme veien fører hjem Bør du fortsette å holde deg kald
Da du fant narregull
Narregull
Tekst: Aleksander Kerr