Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫אתם יודעים מה הסוד להונאה מוצלחת?‬
‫הנוכל יודע בדיוק‬ ‫מה הדבר שאתם רוצים יותר מכול.‬
‫ובדיוק ברגע הנכון…‬
‫הוא נותן לכם אותו.‬
‫- רוצה רק אותך -‬
‫אני מסכימה, כן.‬
‫זאת הייתה החלטה טובה, לנסוע לפריז, להיפגש‬
‫ולהבהיר את הדברים פנים מול פנים.‬
‫הם לא צריכים להפעיל כל כך הרבה לחץ.‬ ‫אני רוצה שזה ייעשה כמו שצריך.‬
‫אז זה המצב. אז תהיה עוד ביקורת מס.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫אצל אחותי. היא חזרה לגור פה.‬
‫שתהיה לך חופשה נעימה.‬ ‫-תודה.‬
‫- ברוכים הבאים -‬
‫לילי!‬
‫אוי, ואלה.‬
‫ממש התגעגעתי אלייך.‬
‫גם אני אלייך.‬
‫בואי.‬
‫זאת המכונית שלך?‬ ‫-כן.‬
‫וואו. מאיפה הבאת אותה?‬ ‫-תכף תראי.‬
‫ממש נחמד להיות פה שוב.‬
‫אמרתי לך. אוי, אלוהים,‬ ‫כמה דברים יש לי לספר לך.‬
‫דרך אגב, מה המצב עם מקס?‬
‫זה נגמר.‬
‫מקס המסכן.‬
‫מה?‬ ‫-הוא היה ממש נחמד.‬
‫"נחמד"?‬
‫ואלה, "נחמד" זה לא מספיק.‬
‫תכתבי את זה בפרופיל שלך בטינדר.‬
‫מה אימא תמיד אמרה?‬ ‫אי אפשר לנסוע קדימה אם מסתכלים…‬
‫לאחור.‬ ‫-לאחור.‬
‫היא צדקה.‬ ‫-כן.‬
‫את פה!‬
‫ואלה? מפתחות?‬ ‫-אה.‬
‫אחוזת הפינקה הזאת מדהימה. למי היא שייכת?‬
‫את בדיוק כמו אימא.‬
‫כן, גם היא הייתה רוצה לדעת.‬
‫מדהים!‬
‫כבר חזרת? נו, דברי.‬ ‫באיזו מהירות נסעת, אהובתי?‬
‫החוקים לא מעניינים את אחותך בכלל.‬
‫במיוחד לא חוקי התעבורה.‬
‫היי, אני מאנו.‬
‫מאנו?‬
‫וזאת לילי.‬ ‫-ממש נעים להכיר אותך סוף סוף, לילי.‬
‫אה, סליחה.‬
‫דוד שלי אמר לנו‬ ‫לקחת את התפוזים האחרונים מהגינה שלו.‬
‫רוב הזמן, הוא נשאר במרסיי.‬
‫את רוצה מיץ?‬
‫בינתיים, ואלריה תעשה לך סיור‬ ‫באחוזת הפינקה שלך.‬
‫מה…‬
‫הפינקה שלי?‬ ‫-כן.‬
‫כן. אני והיא מתארחים בפאלמה.‬
‫כלומר, לא נישן פה יחד?‬
‫רצינו לתת לך חוויה מיוחדת.‬
‫זה יהיה חדר ארוחת הבוקר.‬ ‫מדדנו. יש מקום לעשרה אורחים,‬
‫ובערב אפשר לשבת בחוץ וליהנות מהשקיעה.‬
‫אילו אורחים?‬
‫אנחנו פותחים צימר.‬
‫אנחנו?‬
‫את רוצה לפתוח צימר עם…‬
‫מאנו.‬
‫בדיוק. הוא נחמד מאוד.‬
‫נחמד? לילי, הוא מדהים.‬
‫אנחנו מאורסים.‬
‫נכון שהיא יפה? כאילו,‬ ‫חשבתי שאני יודעת הכול על זוגיות,‬
‫אבל מאנו שונה לגמרי.‬
‫זכרת.‬
‫כמה זמן אתם מכירים?‬ ‫-ארבעה חודשים וחצי.‬
‫ואיך הכרתם?‬
‫בהתחלה התכתבנו,‬ ‫ואז נפגשנו לקפה בעיר העתיקה.‬
‫הוא כזה ג'נטלמן. ואז הלכנו ספונטנית לים.‬
‫לא היה לי ביקיני, אז פשוט שחיתי בלי חזייה…‬
‫טוב. נראה לי שפספסתי כמה דברים.‬
‫לא סיפרתי לך שום דבר,‬ ‫כי היית אומרת שאני משוגעת.‬
‫ואלה, את…‬
‫יש לך נטייה להתאהב מהר מאוד.‬
‫לא, את לא גונבת גם את זה.‬
‫אפשר להתחלף.‬ ‫אני יכולה להחזיר לך את השמלה שלך.‬
‫תלבשי אותה הערב.‬ ‫-את רוצה לצאת לרקוד?‬
‫אני לא מאמינה שאת פה.‬
‫גם אני שמחה.‬
‫אז מאנו…‬
‫כן?‬ ‫-מה אתה עושה בחיים?‬
‫הוא מנהל מלון שלושה כוכבים.‬
‫אה.‬ ‫-כן, תודה.‬
‫בגלל זה אני דובר גרמנית.‬ ‫את מכירה את מלון מיראבל?‬
‫לא?‬ ‫-לא.‬
‫והמשפחה שלך?‬
‫יש לי אחות. היא גרה באמריקה.‬
‫בוויסקונסין.‬
‫ההורים שלך?‬
‫מתו בטרם עת.‬
‫אה, אני מצטערת.‬
‫גם ואלה ואני נשארנו רק שתינו.‬
‫בקרוב נהיה שלושה.‬
‫היי, מאנו.‬
‫מה? מה זאת אומרת, "שלושה"?‬
‫לא, התכוונתי לשלושתנו. אה, לא, עדיין לא.‬
‫בסדר.‬
‫לילי, את חושבת‬ ‫שאנחנו צעירים מדי ותמימים בטירוף,‬
‫סתם כי אנחנו רוצים להתחתן עוד מעט?‬
‫אולי קצת.‬
‫אבל רק קצת.‬
‫מים?‬
‫באתי בשביל קוקטיילים, לא בשביל מים.‬
‫את צריכה מים. חם פה, במיוחד עם הסוודר הזה.‬
‫אריק, אתה יכול להביא עוד מים? יופי, תודה.‬
‫אתה גרמני?‬
‫כן. כמו הרבה אנשים פה.‬
‫אבל הם באו לנופש.‬
‫ואת? בדיוק הגעת?‬
‫פעמיים לוונדה?‬
‫איך אתה יודע מה אני רוצה?‬
‫התפקיד שלי הוא לדעת מה את רוצה.‬
‫הבנתי. אבל…‬
‫כולם פה שותים לוונדה.‬
‫באמת?‬
‫וגם קראתי על זה במגזין שקיבלנו במטוס.‬
‫מעניין.‬
‫אראה את הסוודר שלך על הרחבה אחר כך?‬
‫תכננת לשלם?‬
‫אין בעיה, אפתח לך חשבון. איך קוראים לך?‬
‫לילי.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫וודקה ומים, בבקשה.‬ ‫-וודקה ומים. בסדר.‬
‫קרות… קרים מאוד.‬
‫יכול להיות שאת נהנית כשמסתכלים עלייך?‬
‫ואתה? אתה נהנה להסתכל?‬
‫בין השאר.‬
‫מה יבוא אחרי המים?‬
‫סקרנת אותי.‬
‫אם תעזי.‬
‫היי.‬
‫איפה היית?‬
‫בשירותים.‬ ‫-חיפשתי אותך בכל מקום.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫השמלה הזאת ממש יפה לך. באמת.‬ ‫-תודה.‬
‫מאנו כבר היה חייב ללכת. שנזוז?‬
‫השתייה על חשבוננו.‬
‫מאנו?‬ ‫-אני אעשה את זה.‬
‫כן. אנחנו הולכות עכשיו.‬
‫אני רוצה לשלם.‬
‫בסדר.‬
‫סליחה.‬
‫זה בלתי אפשרי. תנסה שוב בבקשה.‬
‫אני יכול לנסות כל הלילה.‬
‫אני אשמח שתישארי עוד.‬
‫אני מקווה שלקחת את המספר שלו?‬
‫מה?‬
‫טום זומר, מנהל המועדון? האיש מאחורי הבר.‬
‫הלו. ראיתי איך הסתכלתם זה על זה.‬
‫למה כרטיס האשראי שלך לא עבר?‬
‫ולמה הבאת אותו בכלל?‬ ‫נתתי לך אותו למקרי חירום.‬
‫אולי מסוף האשראי התקלקל.‬ ‫לפעמים האינטרנט לא עובד,‬
‫או שאולי טום זומר ניסה להרגיז אותך.‬
‫איכס, ואלה.‬
‫את ממש מסריחה מאלכוהול.‬
‫תרנגול או תרנגולת?‬
‫תרנגולת.‬
‫תרנגול.‬
‫תגידי, יש בעיה שעדיין לא סיפרת לי עליה?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫בדקתי את פירוט האשראי שלך.‬
‫באת לחופשה, או שבאת לכאן כדי לרגל אחריי?‬
‫ואלה, הכרטיס במינוס של 10,000 אירו.‬
‫כן. באמת צריך להשתמש בכרטיסים לפעמים.‬
‫נתתי לך אותו למקרי חירום.‬
‫אני ומאנו קונים את הפינקה, מהדוד שלו.‬
‫אז שילמנו מקדמה. שנינו. כל אחד שילם חצי.‬
‫והמכונית?‬ ‫-הדוד מוכר אותה יחד עם הבית.‬
‫אבל מקדמה הייתה עולה הרבה יותר.‬
‫כן, גם 40,000 שקיבלתי מאימא.‬
‫בסדר, וואו. ואני שומעת על זה‬ ‫רק כי כרטיס האשראי המזוין לא עבר?‬
‫זה הכסף שלי. אעשה בו מה שבא לי.‬
‫את מבזבזת את הירושה שלך.‬ ‫את יודעת כמה אימא עבדה קשה בשבילה?‬
‫היא מיועדת לאוניברסיטה.‬
‫לא רציתי ללמוד באוניברסיטה!‬
‫למה אני תמיד צריכה לעשות מה שאת אומרת?‬
‫לילי, תקשיבי. את כבר לא אחראית עליי.‬
‫ואלה. היי.‬
‫חכי.‬
‫יום אחד, הבית הזה‬ ‫יתכסה כל כך בטחב שהוא יהפוך לעץ.‬
‫כן, כי הכול נטוש.‬
‫הוא לא נטוש. עוזבים אותו בשקט.‬
‫את יודעת, מדור…‬
‫לדור.‬ ‫-לדור.‬
‫אני אוהבת להיות פה.‬
‫אני חושבת שכדאי לנו למכור את הנכס.‬
‫אפשר להתחלק בכסף,‬ ‫ושתינו נוכל לחיות כמו שאנחנו רוצות.‬
‫זה בדיוק מה שאימא הייתה רוצה.‬
‫אימא הייתה רוצה שתמצאי עבודה.‬ ‫-הצימר הוא עבודה.‬
‫מתי תביני סוף סוף מה אני רוצה לבנות לעצמי?‬
‫תאמיני בי.‬
‫זאת הסיבה, נכון? הסיבה שרצית שאני אבוא.‬
‫כי את רוצה למכור את הנכס של אימא.‬
‫לילי, זה הנכס שלנו.‬
‫אלוהים, זה כל מה שנשאר לנו!‬
‫הזיכרונות יישארו בלב שלך!‬
‫אוי, אלוהים!‬
‫בכל אופן, את אף פעם לא פה.‬ ‫השטח הזה הוא לא הקבר של אימא.‬
‫אז מה? הוא עדיין חשוב לי.‬
‫חצי ממנו שייך לי, אז אני יכולה‬ ‫לעשות בו מה שבא לי, אפילו למכור אותו.‬
‫מה איתך, לילי? תמיד רצית להיות יועצת מס?‬
‫מבקרת חשבונות.‬
‫מה ההבדל?‬
‫אני עובדת עם עסקים גדולים, כמו בנקים.‬
‫הבנתי.‬
‫לגבי הצימר הזה,‬ ‫מה אתם באמת מתכוונים לעשות?‬
‫אני אטפל בצד העסקי. יש לי הכשרה בזה.‬
‫כן.‬
‫ואלריה תדאג לעיצוב. כן? זה יהיה מגניב.‬
‫והאורחים יסדרו לעצמם את המיטות,‬
‫או שאתה יכול לעשות גם את זה?‬ ‫-לילי!‬
‫את אחותה של הבחורה המקסימה הזאת…‬
‫שהחליטה לגור כאן בגן עדן?‬
‫ניק אונטרוואלט.‬
‫גברת פונקה. שלום.‬
‫את יודעת, לבתים…‬
‫באמת יש נשמה.‬
‫לא כל בניין הוא בית,‬ ‫ולא כל בית הוא בית אמיתי.‬
‫התפקיד שלי הוא למצוא לכל בית‬ ‫את הבעלים המושלמים עבורו.‬
‫כמו סוכנות שידוכים.‬
‫צריך למצוא את ההתאמה המושלמת.‬
‫וכבר מצאתי קונה לנכס שלכן.‬
‫תשע מאות אלף. זה מחיר מצוין,‬
‫בהתחשב בהיעדר התשתיות.‬
‫מה הוא עשה?‬
‫ביקשנו מניק לקבוע פגישה.‬ ‫-אתם…‬
‫הם אמרו שהזמן דוחק ושהלו"ז שלהם עמוס,‬
‫אז ליתר ביטחון, הבאתי חוזה מכירה.‬
‫הנה. בבקשה.‬
‫כן, אני רוצה לחשוב על זה עוד קצת.‬
‫זה מתקדם קצת מהר מדי בשבילי.‬
‫קחי את הזמן. אני פה.‬
‫ואל תדאגי, אני אוודא‬ ‫שזה יהיה פשוט וקל ככל האפשר.‬
‫בסדר.‬
‫שלום.‬
‫מה קרה? בעלי שוב סיפר בדיחה גרועה?‬
‫חירסול, אשתי.‬
‫לילי פונקה.‬
‫נעים מאוד, לילי.‬
‫שלום.‬
‫עם בעלי, את בידיים הכי טובות שיש.‬
‫הוא יודע לעשות שלושה דברים.‬ ‫למכור נדל"ן, לבשל ו…‬
‫לספר בדיחות.‬
‫היי, מה שלומך?‬
‫טוב.‬
‫היא שווה את זה, קדימה.‬ ‫-אני הולך.‬
‫בטח.‬
‫המקום שוקק חיים. זה מרשים.‬
‫בבקשה. בסדר.‬
‫אם כל הברמנים‬ ‫היו מגיעים למשמרות שלהם, אז כן.‬
‫הבוס צריך לעשות עבודות שחורות לפעמים.‬ ‫זה נקרא "מנהיגות חזקה".‬
‫אם כבר אנחנו מדברים על זה,‬ ‫יש לי עוד משימה בשבילך.‬
‫זה לא היה חלק מהעסקה.‬ ‫אני לא בקטע. אני כבר לא עושה את זה.‬
‫חוץ מזה, יש פה‬ ‫מספיק אנשים אחרים שיהיו טובים.‬
‫לא, אני רוצה שאתה תעשה את זה.‬
‫רק אתה יכול.‬
‫באמת בנית משהו בשנה האחרונה. כל הכבוד.‬
‫בהתחשב בכך שלא למדת.‬
‫יש מנהלי מועדונים כמו חול.‬ ‫כלומר, מנהלי מועדונים מצוינים.‬
‫הם יעשו שמיניות באוויר כדי לעבוד אצלי באי.‬
‫טוב לך פה, לא?‬
‫היא לא תישאר הרבה. תצטרך להתמיד איתה.‬
‫שלום, מישהו בבית?‬
‫שלום!‬
‫איזה זין.‬
‫אתה.‬
‫אתה גר פה? הערתי אותך?‬
‫אני גרה בבית הסמוך.‬ ‫כלומר, לא אני… זה לא משנה.‬
‫יש צירופי מקרים לפעמים.‬
‫כן.‬
‫אף אחד לא גר פה חוץ ממני.‬
‫אז אני צריכה את עזרתך.‬
‫אתה רוצה להתלבש?‬
‫לא עשיתי שום דבר. זה פשוט…‬
‫אם אכבה את זה, לא יהיו לך מים.‬
‫אז מישהו יצטרך לבוא?‬ ‫-כן, וזה ייקח זמן.‬
‫אה, שם למטה!‬
‫תודה.‬
‫את תמיד יכולה להתקלח אצלי, אם בא לך.‬
‫אלא אם כן תגידי‬ ‫שאת לא רוצה לפגוש אותי שוב…‬
‫אני עדיין חייבת לך כסף.‬
‫השתייה על חשבון הבית.‬ ‫-אני לא אוהבת להשאיר חשבונות פתוחים.‬
‫אני מבקרת חשבונות.‬
‫מבקרת חשבונות? מגניב.‬
‫טוב, אם תצטרכי מים…‬
‫את יודעת איפה אני גר.‬
‫ביי!‬
‫צ'או.‬
‫כן, אני צריכה עזרה דחופה.‬
‫מה זאת אומרת, "האם אשרוד בלי מים"?‬
‫לילי פונקה.‬
‫כן, רק רגע.‬
‫רחוב סזאר דיאז 60.‬
‫כן.‬
‫תודה.‬
‫מאנו סוף סוף מאוהב.‬
‫אתם מכירים הרבה זמן?‬
‫ניק השיג לו את העבודה במלון מיראבל.‬
‫גם את וניק עובדים יחד?‬ ‫-ממש לא.‬
‫יש לי מספיק עיסוקים בבית.‬
‫את צריכה לבקר אותנו מתישהו.‬
‫ואז תראי למה אין לי זמן.‬
‫איפה אתם גרים?‬
‫פה בהמשך. ברחוב ולדמוסה.‬
‫אה, בהרים.‬
‫את מכירה את האי?‬
‫אימא שלי נולדה פה.‬ ‫-אה!‬
‫אז יש לך דם מיורקי?‬
‫איזה יופי.‬
‫איפה היא גרה?‬
‫היא נפטרה כשהייתי בת 18.‬ ‫ואלריה הייתה בת עשר.‬
‫אני מצטערת.‬
‫ואבא שלך?‬
‫אבא שלי לא היה נוכח,‬ ‫ואבא של ואלריה אפילו פחות.‬
‫אני טיפלתי בה.‬
‫אני מעריצה אותך.‬
‫לגדל ילדה בגיל 18…‬
‫לפחות היא בחיים לא קראה לי "אימא".‬
‫קלי קלות. ככה.‬
‫אני באה.‬
‫אהובי.‬
‫סוף סוף. היי.‬
‫היי.‬
‫למה לא יצרת קשר? הלכתי למלון ולא היית שם.‬
‫דאגתי. הכול בסדר?‬
‫הכול נהדר. הרבה עבודה.‬ ‫-אתה נראה חיוור.‬
‫אני חיוור, אבל זה בסדר.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫הזמנתי לנו חדר במיראבל.‬
‫אתה מתעלם ממני?‬
‫זה נגמר, ביאה.‬
‫מה? אין לי מה לעשות עם זה.‬
‫אין לך מה לעשות עם זה?‬
‫ביאה, בבקשה. תפסיקי לצוץ פה כל הזמן.‬
‫או שאת רוצה שאזמין משטרה?‬
‫סליחה? קודם הייתי אשת החלומות שלך,‬ ‫ועכשיו אתה מזמין לי משטרה?‬
‫לא. בואו.‬
‫זאת האישה שהיית איתה לפניי?‬ ‫-אנחנו ביחד.‬
‫היא הסטוקרית שסיפרתי לך עליה.‬
‫מה אמרת עכשיו?‬
‫אמרתי "סטוקרית".‬ ‫-מה אתה…‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-בבקשה, תשלטי בעצמך!‬
‫לעזאזל. אין מצב שזה קורה.‬
‫מאנו?‬ ‫-הכול טוב.‬
‫סליחה.‬
‫השוק בפאלמה.‬ ‫-תודה, לילי.‬
‫אתה זוכר? קנית לי את זה. היינו מאושרים.‬
‫את מביכה.‬
‫קדימה.‬
‫מי זאת? ואלה, מי האישה הזאת?‬
‫אחת האקסיות שלו. לכולנו יש אקסים.‬
‫וואו.‬
‫גם זה שייך לדוד של מאנו?‬
‫לא. זה שכור.‬
‫אה, וכמה אתם משלמים בחודש?‬
‫המקרר מלא אם את רעבה.‬
‫את צריכה משהו ללבוש?‬
‫איזה מבחר מרשים.‬
‫תבחרי. שחור או לבן.‬
‫הבית הזה מינימליסטי מאוד.‬
‫כמו חדר מלון.‬
‫זה מה שקורה כשאבא שלך פדנטי מאוד.‬
‫טום?‬
‫כמעט הלכתי לאיבוד.‬
‫זה היה טעים?‬
‫אני לא מבשל הרבה.‬
‫גם אני מעדיפה להזמין.‬
‫טוב לך בבית הזה?‬
‫כן, הוא נחמד.‬
‫"נחמד". יש אנשים שהיו נותנים הרבה‬ ‫כדי לגור בפינקה כזאת.‬
‫זה החלום של אחותי.‬ ‫היא רוצה לקנות את הפינקה הזאת.‬
‫אבל לא נראה לי שאני יכולה לדמיין‬ ‫שאגור פה לטווח ארוך.‬
‫השכנים ישמחו אם כן.‬
‫כן? אילו שכנים?‬
‫אני. רק אני, בכנות.‬
‫תודה.‬
‫איך בחור גרמני כמוך הגיע לפה?‬
‫איך בחור גרמני הגיע לפה, למיורקה?‬
‫אבא שלי עבד פה, ומתישהו חזרנו לגרמניה.‬
‫אבא שלי התדרדר לדיכאון עמוק,‬ ‫וזה דרדר את כל המשפחה יחד איתו.‬
‫אז עזבתי בגיל צעיר, בגיל… 16?‬
‫כבר לא סבלתי את שינויי מצב הרוח שלו.‬
‫אם מתעסקים בעבר יותר מדי‬
‫ונאחזים בו חזק מדי,‬
‫זה יכול להיות מסוכן מאוד.‬
‫אני מעדיף לחתוך ולהמשיך הלאה,‬ ‫להתחיל מאפס במקום חדש.‬
‫אבל כן חזרת.‬
‫זאת חקירה?‬
‫אני רק רוצה לדעת עם מי יש לי עסק.‬
‫אבל מעניין הרבה יותר כשלא יודעים, לא?‬
‫זה גם מסוכן יותר.‬
‫קבענו פגישה?‬
‫בוקר טוב.‬
‫אז איך הולך? זה הולך בכלל?‬
‫או שזה גדול עליך?‬
‫אני עושה מה שצריך.‬
‫אני נפגש היום עם המשקיעים.‬
‫הם רוצים שטר מכר חתום,‬ ‫אבל אתה כבר יודע את זה.‬
‫מן הסתם, אתה משתדל מאוד.‬
‫כל אישה היא שונה.‬
‫אבל אם תוכל להצליח מהר יותר,‬ ‫תעשה את זה בעצמך.‬
‫מצחיק.‬
‫אם לא אראה תוצאה בקרוב,‬
‫אשלח מישהו עם פחות חוש הומור.‬
‫ארוחת בוקר! הנה האנסאימדה האהובה עליך.‬
‫אני מפריעה?‬
‫אני רק מזכיר לטום למה יש לו עבודה פה.‬
‫בסדר. נו?‬
‫אתה יודע?‬
‫ניק…‬
‫אתה צריך לסמוך עליי הפעם.‬
‫באמת?‬
‫כן, אני רוצה לדעת מה ערך הנכס‬ ‫על פי רישום המקרקעין.‬
‫בטח. אשלח לך עותק של תעודת הזהות שלי.‬
‫אני רוצה לדעת בהקדם האפשרי.‬
‫כן, בטח.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫לאן נוסעים?‬ ‫-בואי. זאת הפתעה.‬
‫לא! אסור לך.‬ ‫-למה?‬
‫תפוס!‬
‫תיזהרי. זה חם.‬
‫תודה.‬
‫משהו מציק לך.‬
‫נכס.‬
‫אני ואחותי ירשנו פה נכס, והיא רוצה למכור.‬
‫אבל את לא רוצה.‬
‫מסובך.‬
‫מצד שני, השוק הנוכחי הוא שוק של מוכרים.‬
‫נראה שלאחותך יש אינסטינקטים טובים.‬
‫אחותי סתם מאוהבת, זה הכול.‬
‫יש בזה בעיה?‬
‫לא.‬
‫אני רק לא מכירה אותו.‬
‫אז תשיגי הצעה לא מחייבת.‬
‫אני מכיר מישהי. אני יכול לקשר ביניכן.‬
‫כן. כן, אולי אחזור אליך בנושא הזה.‬
‫בדיוק ראיתי מישהי‬ ‫שאני ממש צריכה לדבר איתה.‬
‫אצור איתך קשר. ביי.‬
‫מטומטמת!‬
‫- מלון מיראבל -‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫אני מחפשת את מאנו שאסה.‬
‫הייתי באזור ורציתי להגיד שלום.‬
‫אני לא מכירה אותו.‬
‫המנהל של המלון.‬
‫אני מצטערת, אבל המנהלת שלנו‬ ‫היא לאורה אסטבן.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫מה את באמת יודעת על מאנו?‬
‫גיליתי שהוא לא באמת עובד במלון מיראבל.‬
‫הם אפילו לא מכירים את השם שלו.‬
‫ראיתי את האישה הזאת, ביאה.‬
‫זה קרה לגמרי במקרה. אני…‬
‫ואלה, מה אם הוא לא רציני‬ ‫לגבי הקשר הזה כמוך?‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫אני חוששת שאולי הוא מנצל אותך.‬
‫את מקנאה?‬ ‫-מה?‬
‫לא, אני… אני דואגת…‬
‫סתם כי כל הקשרים שלך נגמרו באסון?‬
‫באתי ברגע לא מתאים?‬
‫להפך.‬
‫בסדר. אבל בעצם,‬ ‫רציתי להגיד משהו הבוקר, אבל אנחנו…‬
‫איכשהו, השיחה שלנו נקטעה.‬
‫אני רוצה להזמין את שתיכן הערב.‬
‫נבוא.‬ ‫-יופי. אני שמח.‬
‫לאן את הולכת?‬ ‫-לשירותים.‬
‫אז לילי…‬
‫זה נכון שנתקלת בביאה בעיר?‬
‫כן, ואתה יודע מה?‬
‫חיי האהבה שלך לא מעניינים אותי,‬ ‫אבל אחותי, היא מעניינת אותי.‬
‫אני וביאה היינו ביחד, כן,‬ ‫אבל זה היה לפני שהכרתי את ואלריה.‬
‫רומן קצר.‬
‫והעבודה שלך?‬
‫כן, אני יודע.‬ ‫-גם אני.‬
‫הייתי במלון, והם לא שמעו עליך בכלל.‬
‫פיטרו אותי.‬
‫משקיע חדש. הצעד הראשון‬ ‫היה לצמצם עלויות, כמו תמיד.‬
‫את יודעת איך זה, נכון?‬
‫ולא, לא סיפרתי לוואלריה,‬ ‫כדי שהיא לא תדאג ו…‬
‫את מבינה?‬
‫אז אתה מובטל?‬
‫תקשיבי, זאת עונת התיירות כאן בפאלמה.‬
‫אז אני עוזר כשצריכים אותי. שלום.‬
‫היי. שמעתי שנהיה שכנים עוד מעט?‬ ‫-כן. מאנו.‬
‫טום. נעים מאוד. היי.‬
‫זה לא ייאמן, מה שהצלחת לעשות פה‬ ‫בפרק זמן קצר כל כך.‬
‫תודה. אני מרוצה.‬ ‫-באמת.‬
‫תודה.‬
‫לחיי חברים חדשים.‬
‫שיט, התיק שלך!‬
‫עצרו אותו!‬
‫התיק שלי!‬
‫היי, תפסיק. תפסיק!‬
‫מה קורה? הוא בורח.‬
‫זין.‬
‫נפצעת?‬ ‫-הכול בסדר?‬
‫אתקשר לרופא.‬ ‫-לילי.‬
‫הכול טוב.‬ ‫-תודה.‬
‫- מרפאה - א' בלנקו -‬
‫מאנו בסדר. זה יחלים מהר.‬ ‫-בסדר.‬
‫תודה.‬
‫כלומר, על זה שהסעת אותנו לכאן,‬ ‫ועל הרופא שלך והכול.‬
‫לא נראה לי שאת צריכה לדאוג להם.‬
‫ואתה יודע את זה כי…‬
‫הם מאוהבים.‬
‫ולפעמים שווה להסתכן למען מישהו.‬
‫היי. אוי, זה ממש כואב?‬
‫לא. הכול טוב. זה סתם.‬ ‫-בוא.‬
‫לצערי, אני צריך לחזור. צ'או.‬
‫אנחנו רוצים להיות לבד עכשיו, לילי.‬
‫בסדר.‬
‫תרגיש טוב.‬ ‫-כן, תודה.‬
‫ושוב תודה על העזרה.‬ ‫-אין בעד מה.‬
‫הנה אתה.‬
‫אני…‬
‫רציתי לפגוש אותך ובאתי לפה, ואז אני…‬
‫חשבתי…‬
‫לא עכשיו.‬
‫עכשיו?‬
‫השמאית שסיפרת לי עליה.‬
‫אתה חושב שהיא תוכל להעריך‬ ‫את הנכס של אימא שלי?‬
‫תודה.‬
‫בסדר. החורבות הן אתר היסטורי,‬ ‫אז אסור להרוס אותן,‬
‫וזה מוריד משמעותית את הערך של הנכס.‬
‫אבל זה מקור הקסם שלו.‬
‫בטח, אבל אי אפשר לעשות הרבה‬ ‫עם הבקתה בלי מים ובלי חשמל.‬
‫כמעט בלתי אפשרי לבנות פה.‬
‫מה הייתה ההצעה של מר אונטרוואלט?‬ ‫-תשע מאות אלף.‬
‫מחיר טוב, אבל במקרה הזה, הוא טועה.‬
‫להערכתי, הערך הוא כ-700,000.‬
‫אני מצטערת.‬ ‫-אה.‬
‫בסדר. תשלחי לי את החשבון?‬
‫הכול בסדר. אל תדאגי. אני חייבת לו.‬
‫תודה.‬ ‫-אין בעיה. ביי.‬
‫ביי.‬
‫יש קצת תחושת התפכחות, אה?‬
‫כן.‬
‫מה דעתך?‬
‫זה מקום ממש יפה.‬
‫כן.‬
‫אבל פנלופי צודקת. זה נכס שקשה למכור.‬
‫אם כבר קיבלתן הצעה טובה כל כך,‬ ‫הייתי מזנק עליה.‬
‫ואתן לא משתמשות בנכס.‬
‫לוואלריה יש המון אנרגיות.‬ ‫היא תבנה משהו ברגע.‬
‫עם מאנו או בלעדיו.‬
‫כמוך.‬
‫להורים שלי לא היה יער ליד הים.‬
‫בוא. אני רוצה להראות לך משהו.‬
‫לילי!‬
‫איזה זין.‬
‫היי.‬ ‫-היי. אז מה המצב? מה שלום מאנו?‬
‫הכול בסדר?‬
‫לא, זה… הכול בסדר. המים שוב זורמים.‬
‫אה.‬ ‫-אני… חשבתי על זה.‬
‫אני רוצה שתהיי מאושרת,‬
‫ואני מוכנה לפתוח דף חדש.‬
‫בואי נמכור את הנכס.‬
‫יש! את לא תתחרטי על זה.‬ ‫אני נשבעת, לילי. תודה.‬
‫אנחנו חייבות לחגוג, בסדר?‬ ‫-כן!‬
‫מאנו!‬ ‫-מה קרה?‬
‫מאנו, אנחנו מוכרות!‬
‫יש!‬
‫הבורג הזה קשיח יותר ממני.‬
‫שלום. הצלחתם לתקן את הצינור?‬
‫כן, בטח, גברתי.‬
‫אה, נפלא.‬
‫מה הייתה הבעיה?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫הצינור לא עבר קורוזיה.‬
‫אה.‬ ‫-נראה שמישהו חיבל בו.‬
‫חיבל בו?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬
‫איך הכרתם?‬
‫באפליקציה, בשנה שעברה.‬
‫גם אני לא האמנתי בזה,‬
‫אבל חברה אמרה לי שככה אנשים מכירים בימינו.‬
‫אני לא מתכוונת לפגוע או משהו…‬
‫את באמת מאמינה שמאנו אהב אותך?‬
‫אני לא מדמיינת את זה.‬
‫הנה. היינו מאושרים.‬
‫תכננו לקנות פינקה, לגור…‬ ‫-פינקה?‬
‫טומי!‬
‫זה סגור! הן מוכרות!‬
‫מה אמרתי לך?‬ ‫הן פאקינג מוכרות! אנחנו גאונים.‬
‫יודע מה? בגלל האופי המסריח שלך,‬ ‫אני אצטרך לשלם על החרא הזה.‬
‫זה ממש מטורף. זה כמו להיות שחקן.‬
‫רק עם יותר סקס.‬
‫דודה אלברטינה תמיד קראה לי‬ ‫"אנטוניו בנדרס הקטן שלי". שלום!‬
‫הדמיון באמת מצמרר. עכשיו, עוף מפה.‬
‫תראה את הנשק שלי.‬
‫השתגעת, אחי?‬
‫מה?‬
‫ניק לחוץ עד כדי כך, אה?‬
‫אם אתה באמת רוצה להיות טוב, אנטוניו,‬
‫אתה תתנהל בצורה הרבה יותר חכמה.‬
‫והדרך היחידה להיות חכם היא לא להתאהב.‬
‫אין סכנה כזאת, טום.‬
‫אני אשמח להיפטר מוואלריה.‬
‫יש בה רק דבר אחד טוב, הציצים שלה.‬
‫אתה מוכן לסתום את הפה?‬
‫זין!‬
‫השתגעת?‬
‫אל תיגע בי שוב!‬
‫לילי, את באמת מעכלת?‬ ‫אני ממש שמחה שאנחנו עושות את זה.‬
‫אז איפה טום?‬
‫אני בטוחה שהוא יגיע עוד מעט.‬
‫אוי, אהובתי. תיזהרי, בבקשה.‬ ‫-סליחה.‬
‫תיזהרי עם היד.‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫לחיים.‬
‫לילי, מה היא עושה פה?‬
‫מה קרה לכסף שנתת למאנו?‬
‫את כבר יודעת, לילי.‬ ‫זה היה הפיקדון על הבית.‬
‫אתה מטפל בכל הכסף, כן?‬
‫היינו חייבים לשלוח כסף לאחותו.‬ ‫היא הזדקקה לניתוח.‬
‫ואלריה, בספרד יש ביטוח בריאות מטעם המדינה.‬
‫כן, אבל היא גרה בארה"ב, לילי.‬ ‫-בוויסקונסין.‬
‫ויסקונסין, כן. זה גם מה שהוא אמר לי.‬
‫והוא היה צריך כסף‬ ‫בגלל סיבוכים בבית החולים.‬
‫יש לך אחות בכלל?‬ ‫-כן, את מקנאה?‬
‫"את מקנאה?"‬
‫ואלריה, הוא לא אוהב אותך.‬
‫יש לו חמש או שש נשים אחרות.‬
‫הוא פאקינג נוכל טינדר.‬
‫בראבו. וואו, כמה דמיון צריך בשביל זה.‬
‫את יודעת מה? אני באמת מרחמת עלייך,‬
‫אבל את לא יכולה לבוא לפה‬ ‫ולשקר על הארוס שלי‬
‫ולהיפגש בסתר עם אחותי. מה הלאה?‬
‫בבקשה, לכי מפה, ותניחי למשפחה שלי!‬
‫הוא כתב לי את זה לפני חודשיים.‬ ‫כבר הייתם ביחד, לא?‬
‫"סקסית שלי, אני משתוקק‬ ‫ללילות הלוהטים שלנו.‬
‫"אני לא יכול לחיות בלעדייך,‬
‫"ואני ממש אסיר תודה שעזרת למשפחה שלנו."‬
‫השקעתי בך את כל פוליסת ביטוח החיים שלי.‬
‫ומה יצא לי מזה? חתיכת המתכת הזאת?‬
‫בבקשה, לא.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אני אוהב אותך, אהובתי.‬
‫ביאה…‬
‫אי אפשר לכפות אהבה.‬
‫בואי, אהובתי.‬
‫את רצינית? אל תלכי איתו, ואלריה.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני מבינה אותה, את יודעת?‬
‫אני לא מבינה את זה.‬
‫בטח. את פשוט חושבת,‬ ‫"זה בחיים לא היה קורה לי".‬
‫בסדר, אבל אנחנו חייבות לעשות משהו.‬ ‫נדווח עליו, נפנה למשטרה.‬
‫למה לא?‬
‫ניסיתי, אבל אז הם רצו לדעת‬
‫מה ואיך ומתי ואיפה ו…‬
‫אי אפשר להוכיח כאב.‬
‫את יודעת, כולם הזהירו אותי.‬
‫"את תמימה. הוא צעיר ממך ב-12 שנים.‬ ‫את ממש מבוגרת מדי."‬
‫אני מתביישת כל כך.‬
‫טיפשה כל כך.‬
‫מה תעשי עכשיו?‬
‫- ניק אונטרוואלט נדל"ן -‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫איך אפשר לעזור?‬
‫אני רוצה לדבר עם ניק אונטרוואלט.‬
‫אה, אני מצטערת,‬ ‫אבל הוא באירוע משפחתי חשוב היום.‬
‫אה, כן, אני יודעת. גם אני אהיה שם.‬
‫רק לא רציתי להפריע לו שם עם שיחות עבודה,‬
‫ורציתי שהוא יראה לי‬ ‫כמה פינקות מהקטלוג שלו.‬
‫נו, טוב.‬ ‫-אני בטוחה שאוכל לעזור לך.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫זה הגוש הראשון.‬ ‫-כן.‬
‫את יכולה לקחת את הזמן ולעבור עליו.‬
‫תודה.‬
‫אה, הנה. אני גרה בפינקה הזאת.‬ ‫אחותי שוקלת לקנות אותה.‬
‫- פינקה לה טחה -‬
‫בדרך כלל, אנחנו משכירים את הפינקות‬ ‫לצורך אירועים גדולים.‬
‫לצערי, הן לא למכירה.‬
‫היא שייכת לאיש צרפתי מבוגר?‬
‫לא, לאיש עסקים ולבעלו. הם משטוטגרט.‬
‫סלחי לי בבקשה.‬ ‫-כן, אין בעיה.‬
‫ניק אונטרוואלט, נדל"ן מיורקה?‬
‫תודה. ביי.‬
‫איך אפשר לעזור לך?‬
‫אולי ב-10:00?‬
‫- אקנטילדוס -‬
‫מושלם. נתראה. ביי.‬
‫- אתר הנופש אקנטילדוס - מיורקה -‬
‫נכון שזה מהמם?‬
‫כן, מתי זה ייבנה?‬
‫עוד מעט. כל המשקיעים כבר הסכימו.‬
‫מצאת פינקה שאהבת?‬
‫לא. נראה לי שאני צריכה‬ ‫לדבר שוב עם ניק באופן אישי.‬
‫הם בחרו מיקום מעולה, נכון? בוולדמוסה.‬
‫המקום הכי יפה באי.‬ ‫-בהחלט.‬
‫תעזרי לי רגע.‬
‫אני תמיד שוכחת מספרים ושמות של רחובות.‬
‫רחוב ולדמוסה 12.‬
‫בדיוק. תודה רבה.‬
‫מישהו רוצה לשחק בפיניאטה?‬
‫קדימה!‬
‫שלום. הבאתי פרחים בשביל המסיבה.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫התיק, בבקשה.‬ ‫-כן.‬
‫אני צריך לחפש נשק.‬
‫בסדר, את יכולה לעבור. תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫איפה כולם?‬
‫קיבלת הזמנה?‬
‫ומי אתה?‬ ‫-אני פרש פרוע!‬
‫כן.‬
‫זאת מסיבת יום ההולדת של הבת שלי.‬ ‫היא בת שמונה. אני מבקש…‬
‫אי אפשר להשקיע בנכס שאינו שלך.‬ ‫-לילי!‬
‫איזו הפתעה. ממש נחמד שקפצת.‬
‫ומתחשב מאוד מצידך‬ ‫שחשבת על האימא ביום ההולדת של בתה.‬
‫סליחה שהגעתי בלי להודיע…‬ ‫-אוי…‬
‫מותק, אתה יכול לגשת להורים שלי?‬
‫בוודאי.‬
‫ואתה, אוסקר, תחפש את אחותך.‬
‫בואי.‬
‫נחפש את ואלריה. היא כבר פה.‬
‫אה, באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אני צריכה לנהל הכול.‬
‫מעניין למי יש יום הולדת, לסולדאד או לבעלי.‬
‫היי.‬
‫בדיוק הצעתי למאנו ולוואלריה שיתחתנו פה.‬
‫הגינה מושלמת לזה. מאנו הוא כמו קרוב משפחה.‬
‫ועכשיו גם ואלריה.‬
‫אופס! הגיע הזמן לעוגה. סלחו לי.‬
‫הקשבת להודעות שלי?‬
‫לא, ואני בהחלט לא אקשיב עכשיו.‬
‫ואלה, תסתכלי עליי! די להתעלם.‬
‫היי, לילי, מתי תעזבי סוף סוף את האי, אה?‬
‫גם את רוצה שאעזוב?‬
‫ואלה.‬
‫"היום יום הולדת"‬ ‫-"צ'ה-צ'ה-צ'ה!"‬
‫"היום יום הולדת‬
‫"היום יום הולדת לסולדאד‬
‫"היום יום הולדת"‬
‫יום הולדת שמח.‬
‫תודה, טום!‬
‫מה?‬
‫תודה.‬
‫מותק, אתה יכול לבדוק את המנגל בבקשה?‬
‫בטח.‬
‫מה את עושה פה? את חייבת ללכת עכשיו, בבקשה.‬
‫באמת? למה? אני לא רוצה להחמיץ‬ ‫מסיבה משפחתית גדולה ויפה כל כך.‬
‫ואתה הסנדק?‬
‫מה נסגר עם אתר הנופש הטיפשי‬ ‫שייבנה על הנכס שלנו?‬
‫זה לא נכס. לא תצליחי למכור את הסבך הזה‬ ‫גם בתור פארק שעשועים מהאגדות.‬
‫כמבקרת חשבונות, את אמורה לדעת את זה.‬
‫השטח הזה שווה הרבה יותר מ-900,000.‬
‫אבל לא היית משלם גם את זה, נכון?‬
‫אולי אם זה יכלול את החוף הפרטי?‬
‫שמעתי שאפשר לעשות שם דברים כיפיים מאוד.‬
‫אף אחד לא יכול לתכנן תוכניות‬ ‫עבור נכס שלא שייך לו.‬
‫תירגעי. כבר קיבלתי חתימה אחת.‬
‫אני אדווח עליך!‬
‫היי, אני רוצה אחד.‬ ‫-בואו!‬
‫תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫ההתחלה הייתה טובה,‬ ‫אבל אז הייתי צריך לשנות הכול.‬
‫תראה מה היא כתבה. תראה.‬
‫מה קורה?‬ ‫-מרוץ.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫אתם מהירים מדי בשבילי.‬
‫איפה זה? בעיקרון, זה אומר…‬ ‫לא. "אני חושב רק על זה."‬
‫"אני חושב רק על הלילות הלוהטים שלנו."‬
‫זה מה שאתה צריך לכתוב פה.‬ ‫לא קשה כל כך, נכון?‬
‫"מיין ליבלינג". אתה יודע מה זה אומר?‬ ‫-לא.‬
‫לא? "האהובה עליי."‬
‫שלום, אהובתי. הכול בסדר?‬
‫פשוט תעזבי את זה.‬
‫- ט' וינטר, קאסה ליברטאד -‬
‫- משרד הפנים - סודי -‬
‫- ל. פ. -‬
‫- אנשי קשר - תמונות לילי, ואלריה -‬
‫לילי!‬
‫ישנת בכלל במיטה הזאת? נראה שלא, נכון?‬
‫אני רואה שהרגשת פה בבית.‬ ‫-במועדון, בערב שהכרנו,‬
‫ידעת מי אני.‬
‫זה היה חלקלק, מה שעשית במרפסת.‬ ‫איפה אתם לומדים דברים כאלה?‬
‫וזה. תיקייה שלמה. לילי פונקה, תחקיר מושלם.‬
‫אני…‬
‫לגמרי נפלתי בפח.‬
‫לא הכול היה שקר.‬
‫ואין לך מה לומר חוץ מזה?‬
‫קדימה, אני רוצה שתלמד אותי.‬
‫ככה אתם עושים את זה, נכון?‬
‫למה התחלת להתבייש?‬
‫זיינת את הבחורה הלא נכונה.‬
‫לילי…‬
‫אני שותה קפה שחור.‬
‫גבר טיפוסי. נותן כלב קטן במתנה.‬
‫ומי צריך לטפל בו בסוף?‬
‫האימא.‬
‫שבי.‬
‫בבקשה.‬
‫בחיים לא היית עולה על זה.‬
‫כמובן, עוזר כשבעלך‬ ‫הוא סוכן נדל"ן עם הרבה כוח.‬
‫זה באמת מדהים,‬
‫כמה נשים פשוט מכבות את המוח שלהן‬ ‫כשגבר מפתה אותן.‬
‫נכון?‬
‫תחתמי על החוזה.‬
‫עכשיו. ואז את ואחותך תעופו מהאי שלי.‬
‫"סקסית שלי, אני משתוקק‬ ‫ללילות הלוהטים שלנו.‬
‫"מותק, אני לא יכול לחיות בלעדייך.‬
‫"אני אסיר תודה שעזרת למשפחה שלנו."‬
‫מאנו הוא עדיין מתלמד.‬
‫קיוויתי שהוא יקבל הכשרה קשה יותר,‬ ‫אבל אחותך לא מאתגרת.‬
‫זה לא יעבוד.‬
‫ואלריה עקשנית כל כך.‬ ‫לא אצליח לגרום לה לעזוב את מאנו.‬
‫אל תדאגי. שיחת טלפון אחת, ומאנו ייעלם.‬
‫מה קרה לכסף שהיא נתנה למאנו?‬
‫הלך.‬
‫היא השקיעה בחלום, וזה חלום יקר.‬
‫החלטה שלך.‬
‫- מלון מיראבל -‬
‫ביאה?‬
‫סליחה שפשוט התפרצתי ככה. הדלת הייתה פתוחה.‬
‫ביאה?‬
‫אני אף פעם לא מוצאת את המפתחות לרכב.‬
‫אה, כן.‬
‫כשטום הגיע לאי, הוא גר במכונית שלו‬
‫וקיווה לחיים טובים יותר.‬
‫טום שאת מכירה,‬
‫אני יצרתי אותו.‬
‫לילי?‬
‫אל תזלזלי בי.‬
‫היי, מה קרה?‬
‫אני ממש מצטערת, לילי.‬ ‫-זה בסדר. אני פה.‬
‫מה אתה מתכוון לעשות?‬
‫אנחנו חוקרים מקרה התאבדות.‬
‫הוא לא פה.‬
‫המספר שחייגתם אליו אינו זמין.‬
‫המספר שחייגתם אליו…‬
‫זין!‬ ‫-ואלריה.‬
‫הכול הלך ממילא. בואי נטוס הביתה.‬
‫מאנו נעלם.‬
‫אולי הוא נעלם, אבל…‬
‫לא.‬
‫כן.‬
‫איפה הארוס שלי?‬
‫מה את עושה פה?‬
‫מה קרה?‬
‫ביאה מתה.‬
‫ואלריה מצאה אותה באמבטיה.‬
‫במשטרה אומרים שהיא התאבדה.‬
‫אני מצטער.‬ ‫-אז קח אותנו למאנו עכשיו.‬
‫אתן עדיין לא מבינות? אתן צריכות לעזוב.‬
‫אתם כאלה חמדנים.‬ ‫אתם הורסים נשים עם ההתנהגות שלכם.‬
‫כששאלתי אם היא תפנה למשטרה, היא אמרה,‬
‫"ממילא לא יאמינו לי.‬
‫"אי אפשר להוכיח כאב."‬
‫הוא לא יתחמק מעונש כל כך בקלות.‬
‫אני יודע איפה מאנו יהיה מחר.‬
‫אסיע אתכן לשם.‬
‫אבל תישארו פה בינתיים. היא בהלם.‬
‫איך השגת את הכתובת שלי?‬
‫אה, נכון.‬
‫הוא שלך?‬
‫לא. הוא כלב משוטט.‬
‫זה הכלב שבא הכי הרבה.‬
‫לא תקבל עוד היום.‬
‫לכולכם יש בית חלומות?‬ ‫זאת העסקה שלכם עם ניק ועם חירסול?‬
‫פיסת גן עדן בתמורה לנשמה שלכם?‬
‫לא רציתי לראות אותך שוב.‬
‫אבל אם כבר אני חייבת…‬ ‫-אולי כדאי שתשאלי אותי שאלות.‬
‫הצינור שהתפוצץ בגינה?‬
‫אני עשיתי את זה.‬ ‫-התיק שנגנב?‬
‫גם אני.‬
‫כן, היא צדקה. אתה טוב.‬
‫אני מצטער.‬
‫קדימה, חבר'ה. תמהרו בבקשה.‬ ‫הספות, הכול. מה זה?‬
‫אני לא רוצה לראות‬ ‫אפילו כתם אחד על הזכוכית. הבנתם?‬
‫אבל… בבקשה.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-מה שלומך, אדוני?‬
‫חירסול!‬
‫אפשר להזכיר לך שאני נפגש עם המשקיעים‬
‫ושאני צריך שטר מכר חתום?‬
‫אהובי.‬
‫הייתה משימה אחת‬ ‫שהיית צריכה לעשות בשבילנו. רק אחת.‬
‫איבדת שליטה על הצד שלך.‬ ‫-מה?‬
‫אתה כבר לא סומך עליי? תירגע.‬
‫אבא, תראה!‬
‫אני אסיע את הילדים הביתה,‬ ‫ואת תשיגי את החתימה הזאת.‬
‫יוהו!‬
‫הנה הוא.‬
‫חכי.‬
‫איזו מהירה!‬
‫כי אני גרה קרוב.‬ ‫-באמת?‬
‫אז נלך למקום אחר?‬
‫לא, זה בסדר.‬ ‫-לא? טוב.‬
‫מספיק. לא. אני חייבת לעשות את זה לבד.‬
‫בסדר.‬
‫זה בסדר. מה שאני אומר…‬
‫אני לא שמה זין!‬
‫זה לא יכול להיות…‬
‫הפעם הראשונה שנפגשנו…‬
‫זה היה אמיתי.‬
‫לא חלק מהעבודה. אני לא…‬ ‫-אל תגיד "עבודה",‬
‫כאילו זאת עבודה הגונה,‬ ‫לרמות נשים בשביל כסף.‬
‫איפה היא?‬
‫ואלה? ואלריה!‬
‫- מאנו שאסה -‬
‫לעזאזל.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-אני יודע איפה הם. בואי.‬
‫איפה ואלריה?‬ ‫-תיכנסי! עכשיו!‬
‫טום.‬
‫אוי, לא.‬
‫היי!‬
‫לא!‬ ‫-כולכם השתגעתם?‬
‫הוא עוד צריך ללמוד ממך הרבה.‬
‫אני יודעת שזה קצת… דרמטי,‬ ‫לבקש ממך לבוא לכאן.‬
‫אבל איתך, אני צריכה להרחיק לכת‬ ‫כדי לגרום לך להבין.‬
‫סוף סוף הצלחת לעשות משהו בעצמך.‬
‫אבל היית צריך לנופף באקדח כמו בריון מתבגר.‬
‫חירסול הבטיחה לי בית.‬
‫כן,‬
‫גם לי.‬
‫- המוכרות - ואלריה פונקה ולילי פונקה -‬
‫את יודעת מה הסוד להונאה מוצלחת?‬
‫נוכל טוב…‬
‫יודע מה הדבר שאת רוצה יותר מכול.‬
‫ובדיוק ברגע הנכון,‬
‫הוא נותן לך אותו.‬
‫ואלה! רוצי!‬
‫אתה הזמנת אותם?‬
‫האקדח שלי. איבדתי את האקדח שלי.‬
‫אל תזוזו! זה נגמר!‬
‫ידיים באוויר!‬
‫לפחות לחטיפה הם מתייחסים ברצינות.‬
‫הם צריכים עד לפשע.‬
‫אני אסגיר את עצמי.‬
‫- כעבור שנה -‬
‫תודה.‬
‫סליחה, מתי מגישים פה ארוחת בוקר?‬
‫לילי, כל החדרים מוזמנים‬ ‫לשלושת החודשים הקרובים. זה מדהים.‬
‫אה, שלום.‬
‫תודה.‬
‫תרגום כתוביות: דניאלה מגדל‬