Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Verifică!
Amice!
- O clipă! - Chelner!
- Imediat! - Chelner, te rog!
O clipă, vin imediat.
- Bună ziua, doamnă! - Bună ziua!
Vreau o porție întreagă de feijoada, vă rog.
Feijoada, desigur. E specialitatea noastră.
Fără felii de portocale. Parcă nu merg cu feijioada.
Feijoada vine cu felii de portocală, dar le putem scoate.
- Și fără paio. - Feijoada fără paio?
Și fără urechi de porc. Să le scoateți și pe alea.
Bine, dar…
înțelegeți că feijoada n-ar mai fi întreagă, nu?
Ar fi o supă tristă de fasole. Dar se poate.
- Mulțumesc! Să nu dureze mult! - Zâmbărețule! Ajută-mă, omule!
De trei ori „Angajatul lunii”, dar mă lași la greu?
Am câștigat fiindcă sunt singurul angajat.
Și Mariana? Apropo, unde e?
E în pauza de prânz.
Mariana e în pauza de prânz, șefu'.
Mi-a spus ea. Încă n-am surzit, ce naiba?
- Tată? - Bună, scumpo!
Priveam cum cântai, cum țineai arcușul,
cum îți înclinai capul…
- Îmi amintești de mama ta. - Când cânt, mai uit că mi-e dor de ea.
- Ești la fel de talentată ca ea. - Mulțumesc!
Acum am nevoie de tine. Barul e plin.
Învăț pentru examenul de la Conservatorul din Paris.
S-a terminat pauza de prânz, scumpo.
- Apropo, ai mâncat? - Da.
Să mergem! Mai întâi muncim, apoi ne distrăm.
- Muzica va fi munca mea, tată. - Desigur.
Dar acum avem nevoie de tine jos. Să mergem!
Haide!
- Ai uitat. - Era cât pe ce.
Hai!
- Hai, puștiule! - Așa!
Extraordinar!
Cool!
A venit Mariana.
- Bună, Joana! - Bună!
Ai mâncat, Mari?
O să duc nota la masa doi.
- Hai! Tare! - Hai!
- Ca să mănânci în timp ce lucrezi. - Mersi, Joana!
- Tată? - Ce e, scumpo?
Felipinho de ce nu lucrează?
Exersează niște mișcări de dans. Vrea să facă bani pe TokTok sau TukTuk.
Tu vrei să cânți, el vrea să danseze.
Am înțeles. Deci el se poate distra.
Vorbește cu mama lui. Nu cred că e mai distractiv.
Într-o zi, va trebui să se angajeze ca să facă bani.
APROAPE O FAMILIE
Vinícius, echipa ta e aproape de retrogradare.
Bună dimineața, tată! Zâmbărețule.
Nu te-am mai văzut atât de fericită la muncă.
Păi sunt fericită. Dar am și emoții. Trebuie să trec probele.
- Când? - Vineri.
Cânt în fața comisiei, dar am și public.
Vreau să vii și tu. Am un motiv.
Ce motiv?
E o surpriză. Trebuie să vii ca să afli. Dar e foarte important pentru mine.
- Promit că vin! - Mersi, tată!
Unde e Otávio? Încă n-a apărut.
Bravo, Mariana!
Bravo, Mari!
Bravo!
Am încercat, dar barul era plin…
Nu-i nimic, nu-ți mai cere scuze. Du-te!
Important e că ai obținut ce voiai.
- Da? N-a părut important pentru tine. - Mariana, mereu te-am susținut.
- Trebuia să fii alături de mine! - Am încercat, dar…
Bine, tată!
Nu-i nimic. Știu c-ai încercat.
Contează c-am trecut, nu?
Pregătește-te să mă înlocuiești la bar, pentru că plec la Paris.
Pur și simplu?
Pleci la Paris și lași în urmă tot ce am construit?
Ți-e așa de ușor?
Trebuie să-mi urmez visul.
Ai visul ăsta pentru că ai avut o casă, mâncare pe masă, școală…
Datorită acestui bar!
Un bar pe care urma să-l moștenești,
care ar fi putut deveni franciză,
dar ai decis să dai cu piciorul.
- Nu fac asta. - Ba da.
Nu dau cu piciorul. Barul e visul tău. Vreau să urmez visul meu.
Muzica e visul meu și am fost acceptată la o școală de muzică de top.
Bine. Lasă-mă să-mi fac bagajele. Plec în două săptămâni.
Te muți la Paris în două săptămâni?
Da.
Bine, Mariana. Urmează-ți visul!
Așa! Dar îți spun un lucru.
Când o să eșuezi, să nu mă suni.
Bine, tată.
BARUL LUI OTÁVIO GUSTĂRI ȘI BĂUTURI
- Pa! - Pa, Felipinho!
- Să te distrezi! - Da.
Numai bine!
Pa, Joana!
Scumpo…
Ne auzim.
Te iubesc, tată!
Iubitule…
TREI ANI MAI TÂRZIU
Joana!
Mari!
- Ce? - Se întoarce.
- Se întoarce! - Se întoarce!
Extraordinar!
E șansa voastră să vă apropiați iar.
Poate rămâne de data asta.
Crezi că asta vrea?
Poate că-i e dor de noi.
- Sigur îi e dor de feijoada mea. - Absolut!
Dar trebuie să susții visurile ei, nu pe ale tale.
- Acum o să… - Bine.
O sprijin în tot ce vrea.
- Așa! - Fac orice ca să rămână.
Orice! Mersi, iubito!
Scumpo!
- Ce frumoasă ești! - Mersi, tată!
- Mari! - Joana!
- Mi-ai lipsit. Arăți bine! - Și tu mie. Mersi!
Vino aici! Ce faci?
Uită-te la bar, scumpo! Arată-i barul!
Arată bine. Ai schimbat numele?
- Numele familiei. - L-am decorat.
BUN-VENIT, MARI
Salutare, oameni buni!
Uite ce frumos e barul tău, Mari!
Frumos, nu? L-am renovat.
- Nu e barul meu, e al tău. - Barul nostru, nu?
Am montat o scenă.
Când lucrezi și vrei să cânți, poți să-ți iei vioara și…
Am o veste pentru voi.
Abia aștept s-o aud!
Indiferent de veste, te sprijin în orice!
Orice!
La Paris, eu…
m-am îndrăgostit.
O să mă mărit.
Îl cheamă Miguel.
Cum e în franceză? „Migut”?
Nu e francez, tată.
E argentinian.
Vai de mine!
Felicitări!
- Ce ghinion! - Cântați!
Să văd dacă înțeleg.
Te măriți cu un argentinian pe nume Miguel?
- Da. - Și te muți acolo?
Mai întâi, vrem să ne vedem cu toții. Părinții lui dețin un hotel în Bariloche.
Vai!
Ne-au invitat ca să vă cunoașteți.
E cel mai frumos oraș de acolo.
Veți mânca bine și veți vedea zăpadă pentru prima oară.
- Văd zăpadă în congelator. - E important pentru mine.
Șefu'?
Nu vă faceți griji, am eu grijă de bar. Mă știe lumea.
De ce cântă tango? Cine i-a pus?
- Nu mă simt… - Să sărbătorim cu feijoada!
De când n-am mai mâncat!
- Unde sunt farfuriile? - Aici.
- Am emoții. - Iau niște farfurii.
Unde sunt farfuriile?
- Imediat. - Tată, pe bune?
Sunt bine. Verific să nu fie murdare.
Otávio, adună-te!
În niciun caz nu putem merge în Argentina! E plin de argentinieni în Búzios.
Am luat bilete folosind milele.
Tată, ascult-o pe Joana. E mai ieftin să mergi la Bariloche.
Nu plec nicăieri. Nu merg în excursia asta!
Nu știu cum ai reușit să mă urci în avionul ăsta.
Nu mâncați!
E șuncă sau celofan? Dumnezeule!
- Tată! - Ai spus că mâncarea lor e bună.
Am început bine.
Oare pot găsi un pinguin acolo ca să filmez un clip mișto?
- Ar deveni popular. - Da, fiule.
Cred că e de la altitudine.
Să-ți spun ceva, scumpo.
Încă…
nu pot să cred că te căsătorești.
Serios!
Dar ți-am promis că-ți sprijin toate deciziile.
Mersi, tată!
Fac ce vrei tu.
Vreau doar să fii tatăl meu.
Atât.
Trebuie să învețe să-și facă bagajele. Și-a uitat geaca.
Uite cum e îmbrăcat!
Nu sunt friguros. Sunt din Niterói, unde bate vântul.
Scumpo, serios vorbesc,
frigul ăsta arată cât de reală e criza climatică.
Argentina încă e lovită de El Niño, tată. Sau de La Niña? Am uitat.
Nu contează sexul! niño sau niña, mi-a înghețat fundul!
Nu mai fi încăpățânat! Te salvez eu.
Miguel!
- Iubitule! - Mă bucur să te văd!
- Ce faci? - Bine.
- Ați călătorit bine? - Da.
- Părinții mei, Héctor și Norma. - Bună!
- Îmi pare bine! - Și mie.
- Bună! - Îmi pare bine!
- Norma. - Mariana.
Socrul tău e argentinian, dar nimeni nu e perfect.
Îmi pare bine! Să vă prezint familiei mele.
Joana, mama mea vitregă. Felipinho, fratele meu vitreg.
Și…
el e…
- Așa! El e tatăl meu. - Salut!
- Otávio. - „Buona!”
Otávio, îmi face „place”.
Mucho gusto să vă cunosc.
Nu știam că soțul meu vorbește păsăreasca.
Noi vorbim portugheză.
Stai liniștit!
E imposibil să te plimbi pe aici fără să dai de un brazilian.
Portugheza lui e la fel de bună ca spaniola mea.
Sunt așa de mulți brazilieni în Bariloche, încât am învățat portugheză.
Și eu cunosc argentinieni, pentru că sunt surfer.
Mă duc la Florianópolis, în Floripa.
Sunt atât de mulți argentinieni în apă, încât trebuie să facem surfing peste ei.
Atât de mulți argentinieni, încât țipăm la ei!
Trecem peste capetele lor.
Îmi place că ai simțul umorului, otário!
- Ce? - Nu, Héctor.
- E Otávio. - Otávio.
- Cu V, bine? - Otávio.
- Așa.
De ce e nepoliticos?
Cei care vorbesc spaniolă confundă sunetele V și B.
N-a făcut asta. A spus R în loc de V.
- „Otário” înseamnă prost. - Îmi pare rău, „otário”. Otávio.
- Iar a făcut-o. - Otávio.
Hai să ne „chicotim”.
„Hai să ne chicotim?”
- Să-ți spun ceva… - Măcar acum ți-e cald.
Deja nu-l plac.
Atenție!
Ăla e centrul civic.
Complexul arhitectural include clădirile care înconjoară piața.
Ca Petrópolis.
Și avem o priveliște fascinantă asupra lacului Nahuel Huapi.
Seamănă cu râul Piraí.
Miguel a spus că e superb, dar nu știam că e așa de frumos!
Mariana, știi de ce e specială zăpada?
De ce?
E metafora perfectă pentru oameni.
Ca oamenii,
nu există doi fulgi de nea identici.
E poet?
Poezie?
- Metaforă? - Frumos! Mi-a plăcut.
MARTIN'S HOTEL ȘI GASTRONOMIE
Ne-au dat cel mai prost scaun.
Bun-venit la hotelul de familie Martín's!
Ce frumos e aici, iubitule!
Vi-l prezint pe Pablito.
Pablinho.
E portarul nostru.
Pablito!
Nu mi-ai luat bagajele.
O clipă!
Are o mână liberă, ar fi putut…
Spune-mi. Ți-a plăcut hotelul meu?
A fost construit de bunicul meu.
Ce poveste frumoasă!
Putem continua înăuntru. E cam frig aici.
Dar hai să vorbim mai târziu!
Vin imediat.
Otávio!
- Iubitule? - Da?
O să pornesc radiatorul. Acum ai văzut că e frig.
Mulțumesc!
Credeam că argentinienii nu mai vor nimic după Búzios și Santa Catarina.
Nu mă așteptam să-mi fure fiica.
Nu pot să cred că ne-am reunit familiile!
Iubitule…
Să nu ne pripim. Tata e dificil.
Nu spune asta! Îl ador!
Și eu îl ador pe al tău. Pot vorbi cu el despre orice.
N-aș putea vorbi așa cu tata.
Poți vorbi cu tata despre orice, cât timp vorbește numai el.
Ce pacoste!
Proprietar de hotel și profesor de istorie?
Măcar învățăm ceva de la el.
Tu ești o pacoste de când am venit.
- Hei! - Ce?
Ești de partea lor.
Sunt pe cont propriu, Doamne! Ce-am făcut ca să merit asta?
Ai făcut multe greșeli, dar aici ai venit pentru Mari.
Hai s-o facem fericită!
Ai dreptate.
Sincer, cred că radiatorul e stricat.
Acum transpir întruna. M-am încins.
Îmi curge transpirația pe crăpătura fundului.
- Otávio! - Cred că e stricat.
Cred că tu l-ai stricat.
Era rece și l-am pornit. Ți-e cald? Suportă!
„Buona”, ce faceți?
Sunt Otávio.
Am o problemă în cameră.
Radiatorul e stricat.
O clipă, vă rog!
Deci?
A spus „o clipă” și a închis.
Ce distractiv!
Vreau să vorbească nora mea.
Mariana, povestește-ne despre tine.
Da, vreau să știu cum l-ai cunoscut pe Miguel.
Și eu.
Pe Tinder, nu?
- Nu pe Tinder. - Nu.
Ne-am cunoscut la Conservator. Am cântat împreună.
A fost dragoste la prima vedere,
dar, când am auzit-o cântând, atunci m-am îndrăgostit.
Ascultă, să trecem la subiect!
Unde o să locuiți?
Tocmai voiam să te întreb.
- Unde? - Unde?
- Europa. - Europa.
- E foarte frig acolo. - Și aici e frig.
Am spus că-mi place aici? N-am spus: „E frig, ce tare!”
- Tată! - Mai bine în Brazilia.
E cald tot anul. E grozav.
Scuze, Otávio,
dar Argentina are o climă mult mai blândă.
Aici e Messi, avem Malbec, Bombonera, vită argentiniană,
dulce de leche, iar Miguel are grijă de hotelul ăsta.
E logic, nu?
Să-ți spun un lucru.
Ai început bine conversația cu climatul blând din Argentina.
Minas Gerais produce dulce de leche la noi
și putem cumpăra Malbec de la băcănie.
Avem plaje, carnaval, fotbal, îl avem pe Pelé. Brazilia e mai tare.
Mariana e pe cale să moștenească imperiul gastronomic
pe care i-l las eu.
Nu vom locui în Argentina sau Brazilia,
ci în Europa, unde sunt mai multe oportunități.
Oriunde alegeți să locuiți,
ambele familii merită să sărbătorească uniunea voastră.
O ador pe cuscra mea. Suntem pe aceeași lungime de undă.
Da. Merităm să sărbătorim.
Otávio, au dreptate.
Să organizăm o cină festivă.
Alta? Mănâncă mult.
- Într-un loc special. - Hola! Oi!
V-o prezint pe Carol.
- Bună! - Bună!
Ea e responsabilă pentru minunata noastră listă de vinuri.
Mulțumesc, Héctor!
Vă urez bun-venit la hotel!
Sper că vă place selecția noastră minunată de vinuri.
- Tu ești minunată. - Mersi!
Nu e de nasul tău. Sunt munți de zăpadă între tine și ea.
Ai reușit s-o cucerești pe mama, așa că…
O știu pe Carol de când era mică.
Da.
De fapt, ea și Miguel au fost împreună.
Da. Miguel! Ce mai faci?
- Bună! - Bună!
Mariana, ea e Carol.
Abia așteptam să te cunosc, Mariana!
Mai ales după ce am aflat că ești „muzică” și braziliană.
Da, sunt ambele.
Braziliană și muziciană.
- Stânjenitor! - Îmi pare rău!
Parcă s-ar fi pârțâit cineva în biserică.
Noi am stabilit că o prezint pe Mariana prietenilor mei.
Mergeți la o petrecere?
- Da. - Da.
- Să mergem! - Sigur.
Nu mi-ai spus că fosta ta lucrează la restaurantul alor tăi
și că e sexy.
Tu ești sexy, Mari.
Ea face parte din trecutul meu.
Așa sper!
O să ne clădim o viață împreună.
- Dansăm? - Da.
Bună!
Tu, vino aici!
Îmi aduci niște lapte degresat?
- O clipă! - Bine.
A plecat. Nu-mi aduce laptele. Mai bine mă așez.
Laptele ajută dimineața, știi? E ca un probiotic, e foarte bun.
- Ce program avem azi? - Ce entuziasmată ești!
Așa ar trebui să fii într-o excursie, nu să te plângi.
Azi mergem la Cerro Catedral.
Înțeleg.
N-am venit până în Argentina ca să văd o biserică.
Nu, Otávio. Cerro Catedral e o stațiune de schi.
Schiezi?
- Nu. - Fac surfing.
Dacă faci surfing, te pricepi la sporturile cu placa.
Nu-i adevărat.
- Ba da. - Sigur.
Otávio, am ceva de făcut în centru. Vii cu mine?
Te pot ajuta să-ți iei niște haine de iarnă.
Ce au hainele mele?
N-am nimic cu hainele Joanei.
Știu, te tachinam.
Mulțumesc, dar abia am ajuns. N-am chef de cumpărături.
Pot să vă spun istoria hotelului?
Hai la cumpărături!
- Cumpărături. - Bine.
Auzi, Miguel.
Știi că brazilienii nu prea au încredere în argentinieni, nu?
- Mai ales un tată brazilian. - Da, dar poți avea încredere în mine.
El e socrul meu din Brazilia.
- Socrul? - Da.
Groso!
Ce? Tu ești gras! Ce-am făcut? De ce e nepoliticos?
- Nu. - Fără motiv?
Groso înseamnă „frumos”.
- Groso e „frumos”? - Da, frumos.
Caipirinha!
Scuze, ăla e al dv.?
Ce? Se vede?
- Se dă la mine? - Nu.
Nu înțeleg. Ce vrea?
Întreabă dacă sacoul e al tău.
Vin într-un rato.
- Vai, Miguel, au rațe aici? - „Rato” înseamnă „imediat”.
Bine.
- Îmi înțelegi confuzia. - Da.
CAROL MESAJ NOU
Apropo de confuzii, tu și fata de la hotel…
E frumoasă, apropo. O femeie drăguță.
Tu și Carol ați fost împreună, nu?
Carol?
E prietena mea.
Mă ajută cu anumite lucruri.
Te ajută, zici?
Înțeleg.
Mă scuzați!
O să vă placă asta.
- Bine. - Dați-mi voie.
Nu îmi vine…
- Sunt un tarado. Aduc altul. - Adică „pervers”? Cheamă poliția!
Recunoaște că se holba la boașele mele și că e un pervers!
A spus că a greșit.
Scuze!
- Să-ți arăt… - Mai am ceva.
- Nu vreau nimic pervers! - Nu?
- Nu vreau! - Pentru frig.
Miguel, pentru Dumnezeu!
Orchestra Simfonică din Bariloche a cântat chiar aici, în camera asta.
Sponsorizez orchestra de mulți ani.
Impresionant!
De la cine ai moștenit pasiunea pentru muzică?
De la mama.
Era violonistă. Cânt datorită ei.
Cred că ești mândră să continui tradiția.
Da, sunt.
Și e minunat că tatăl tău a reușit să-ți plătească cursurile în Europa.
De fapt, tata n-a plătit nimic.
Am obținut bursă.
Te poate sprijini acum.
E om de afaceri.
Îi merge bine restaurantul, nu?
De fapt, e doar un bar.
Dar nu ne-a lipsit niciodată nimic.
Să facem prima poză cu familia Soares-Martín în Bariloche!
- Otávio! Te așteptăm. - Vin!
N-o să-ți vină să crezi! Dar aici, în Patagonia, berea e caldă.
- Serios? - Mi-a venit o idee. Stai așa.
Am locuit în Saquarema. Am școala vieții.
Rece ca gheața, uite! Ca fundul unei foci.
Ne aflăm la Cerro Catedral,
cea mai mare stațiune de schi din America de Sud.
Stațiunea are 32 de teleferice
și peste 70 de pârtii.
E proprietar de hotel, dar îi place să dea lecții de istorie.
Cine e gata să urce pe cel mai frumos munte din Argentina?
- Hai! Abia aștept! - Ce te-a apucat?
- Scumpo, vino! - Haideți!
Am văzut zăpadă la hotel. De ce am venit aici?
- Haide! - Vin imediat.
Profesorul încearcă să-mi învețe fiica.
Vrea să mi-o fure.
Nu te plânge! Ginerele tău te place.
Sunt cu ochii pe el.
Ceva nu e în regulă, dar o să aflu eu.
Oameni buni, pârtia asta e de nivel mediu.
E ideală pentru schi sau snow-boarding.
Eu cobor cu schiurile și ne vedem mai târziu.
Cine vine?
Eu, dar cu snow-boardul.
- Ce tare, Otávio! - Serios?
- Știi snow-boarding? - Nu știe.
- Tată, nu te duce! - Fiți serioși!
Snow-boardingul seamănă cu surfingul.
- Lasă-l să se distreze! - Mersi, ginerică.
Să vă spun ceva.
Atât: Saquarema, 1993.
Eram pe primul loc acolo.
Ce e mai rău? Partea cu sportul sau anul?
- Au trecut 30 de ani. - Sunt într-un tunel. Îți spun ceva.
Surfing pe apă, snow-boarding pe gheață. Tot aia!
Ce e zăpada?
E doar apă înghețată. Nu-i așa, Norma?
Atenție!
Socrul brazilian și socrul argentinian.
Să coborâm pârtia!
Ne vedem jos!
Să mergem!
Coborâm?
Nu bem o cafea?
Ba da! Nu-i spune lui Otávio, dar am înghețat.
Stați! Unde e Felipinho?
Se pare că e bine.
Să mergem!
Să vedem cum face surfing socrul brazilian!
Pelé se teme
că va câștiga Maradona?
Sau socrul argentinian a câștigat deja,
iar Mariana și Miguel vor locui în Bariloche?
Nu vor locui niciodată în Bariloche!
Fir-ai tu să fii!
Ce faci, Otávio?
Haine argentiniene tâmpite!
Nu cred că e de la haine.
N-ai spus că e ca surfingul?
Seamănă.
Te distrezi, cuscrule?
Cum opresc chestia asta?
Mă scuzați!
Salut!
Ești bine?
Da, sunt bine.
Ești un Pelé al snow-boardingului.
Otário.
Îți arăt eu cine e otário!
Cum opresc asta, frate?
- Da. - Mi-e frică.
Am apartament pe plaja din Rio.
Mă trezesc, privesc soarele și oceanul și mă antrenez.
E distractivă reuniunea de familie, nu?
Da. Ar fi și mai distractiv dacă tata s-ar distra mai puțin.
Familiile noastre sunt aici…
Acum îmi dau seama cât de dor îmi e de Argentina.
Mă bucur pentru tine.
Dar sper că nu te gândești să ne mutăm aici!
Nu.
Era doar un gând.
Să mergem!
Bine că a fost doar un gând, pentru că am ales Europa,
unde sunt mai multe locuri de muncă.
Da, iubito. Așa ne-am înțeles.
- Da. - Hai!
Dar să-mi spui dacă te răzgândești.
Dacă te răzgândești, plec cu primul avion.
- Mari! - Aștept taxiul.
Așteaptă, cap de ou!
Începi să înveți?
Saquarema, 1993, frate!
Vedem acum.
Ce mama naibii?
Ajutor!
„Ajutoro!”
- Să mergem! - Haide!
Sunt bine.
N-am nicio zgârietură. Dar trebuie să neteziți pârtia.
E ca mariajul Meu.
Un început promițător, care ajunge în pom.
Sunteți bine?
N-aș spune că sunt chiar bine.
Parțial, e vina ta. Să nu crezi tot ce spune tata!
Mulțumesc mult!
Deși e apă înghețată,
azi am aflat că e o mare diferență
între zăpadă și mare.
Să-ți spun ceva.
Diferența e că nu sunt copaci în mare.
De-asta m-am încâlcit.
Azi a fost o zi glorioasă
de unitate, rivalitate și prietenie
între Brazilia și Argentina.
Să încheiem ziua cum știm mai bine:
cu vin!
- Da! - Grozav!
Eu nu beau azi.
N-au înțeles gluma, dar tot râd.
Vinul ăsta e foarte special.
Strugurii au fost culeși într-un loc secret din Mendonza,
la o cramă care produce doar 100 de sticle pe an.
Interesant!
Foarte tare!
Să-mi mai torn puțin.
Au mai rămas doar 99 de sticle.
E în regulă!
- E în ordine! - E în regulă!
- În regulă și în ordine! - În regulă și în ordine!
Încearcă-l și pe celălalt.
Toarnă!
Nu te opri!
Continuă, haide! În Brazilia, turnăm până în vârf.
Prima înghițitură e ca fructele de acai. Așa…
E un Malbec argentinian impresionant,
care se distinge prin gustul puternic și robust,
ca o mănușă perfectă de mătase.
Scuze, Héctor, cu tot respectul,
mă bucur că ești mândru, probabil că ai făcut terapie,
așa că ai o mare stimă de sine.
Totuși, cachaça braziliană e cu adevărat robustă.
E ca un pumn în cap și o scatoalcă peste dinți.
- Cu grijă! - Ce?
Sunt profesionist. Nu vărs.
Se mai distinge
și prin culoarea roșu-închis, aproape violet,
amestecate cu nuanțe de albastru intens.
Ia să văd. Al meu nu e albastru.
Al tău e albastru?
În Brazilia, putem rezuma tot ce ai spus cu o singură culoare.
Se numește „vin”.
Culoarea vinului. Atât.
Dar principala caracteristică…
- Sunt infinite. - …e mirosul.
Ce?
Piper.
Nu pot mânca piper.
Migdale coapte!
Ai migdale în vin? Eu nu am.
Face gargară, iubito.
O să… Bine.
Dezgustător! A scuipat.
Are și note evidente de cireșe.
- Nu are sens. - Mure sălbatice!
Mure și cireșe. Nu simt. Nu știu despre ce…
- Pentru mine, are gust… de struguri. - Cireșe.
- Noroc! - Noroc!
- Bună!
Uite cine a venit! Distrugătoarea de familii!
- Poftim? - Înseamnă că ești superbă!
Mulțumesc!
Mă bucur să vă văd împreună! Vă distrați?
Ne distram până acum un minut.
Héctor, eu plec.
- Mai aveți nevoie de ceva? - Nu.
Bea niște vin cu noi.
- E o idee grozavă. Ia loc! - Bine, iau loc.
- Mulțumesc! - Cu plăcere!
Puștiule!
Carol, poți ghici ce vin e ăsta?
Să vedem.
Carrera, Malbec, 2011.
Uimitor!
- Incredibil! - Bravo!
Mulțumesc!
A început să mă pasioneze vinul când eram cu Miguel.
Am călătorit mult cu Norma și Héctor.
- Când eram împreună. - Am înțeles.
Da. A fost debutul meu ca somelier.
Impresionant!
Să-ți spun ceva, Carol. Știai că și eu sunt somelier?
Ești somelier?
Somelier de cachaça.
Îmi dau seama după miros cât de mahmură va fi persona a doua zi.
Dar mă pricep și la altele.
La povești dubioase.
Bine. Eu trebuie să plec.
- Mulțumesc! - Pa!
Cu plăcere! Gracias!
- Pa! - Puștiule, gata! Ia loc!
N-ai nicio șansă.
Cuscrule, ce altceva mai știi?
Fotbal de masă? Sau metegol, cum îi spunem noi.
Foosball?
Tu ești în tablou, Héctor?
Nu. E străbunicul luii.
- Primul Martín. - Un infractor.
Se pare că valorează mult,
pentru că pictorul era un cubist din cercul lui Picasso.
Nu l-aș da nici pentru toți banii din lume.
- Nu l-ar lua nimeni. - E singura imagine cu el.
Desigur, nu erau camere foto pe atunci.
- Unde-i Miguel? - Probabil la baie.
Îl prind eu acum…
Mă duc să-l chem la foosball. Ne mai trebuie jucători.
- Mă duc după el. - Otávio!
Îți place?
Da, îmi place mult.
Miguel, te rog.
- O să fii „pelado”! - Acum?
- Mă poți ajuta? - Sigur.
Ce naiba?
Te căutam. Ce coincidență!
- Te… - Ești bine?
Te căutam ca să jucăm…
Ce? Foosball?
- Da, să jucăm foosball. - Foosball.
- Metegol. - Da.
- Să mergem! - Hai să jucăm!
Începe meciul dintre Argentina și Brazilia!
Héctor!
Maradona e la minge. Aleargă cu ea.
Îi pasează lui Caniggia.
- Gol! - Gol!
Nu poți ridica portarul. Miști stânga-dreapta.
Ca la Mondialele din Italia, din 1990!
- Brazilia… - Nu, haideți!
Așezați mingea.
- Nu acum. Haideți! - Să înscriem!
Kaká e la minge.
Șutează spre centru. Pasă către Adriano.
Au trecut 48 de minute din a doua repriză și Imperador șutează!
- Gol! - Gol!
Brazilia!
- Brazilia! - Imperador!
După 48 de minute din a doua repriză, Brazilia câștigă Copa América 2004!
Dar Copa América 2021, de pe Maracanã?
Nici n-o pomenești, nu?
Câte Cupe Mondiale a câștigat Argentina?
- Doar trei. - Brazilia are… Stai!
Ultima?
Gata, să jucăm!
Să jucăm!
Să jucăm! Mai mult vorbești decât să joci.
Să jucăm!
Haide!
Șutează!
Haide! Încearcă!
Încearcă!
Începeți!
- Uite, gol! - Uite!
- Gol! - Gol!
Brazilia!
- De cinci ori campioană! - Campioană!
Dormi? Iubito!
L-ai văzut pe Miguel cu fata aia?
L-ai văzut râzând cu Carol?
Au fost împreună.
Înțeleg cum sunt argentinienii și cum joacă ei.
Otávio…
Ești gelos, nu?
Abia ai văzut-o în trei ani. S-ar putea să nu vrea să te mai vadă.
Sincer, nu cred că Miguel e potrivit pentru ea.
E potrivit vreun tip din univers?
Sigur există în univers un tip drăguț
pentru fiica mea, care merită ce-i mai bun.
Aș prefera să nu fie argentinian.
Gata! Hai să ne culcăm!
- Te culci? - Da.
- Aveam chef de… - Ne trezim devreme.
Ieșim la plimbare, apoi are loc cina festivă.
- Lecții de istorie. - Promite-mi ceva!
Te rog să nu strici ziua de mâine! Hai să ne distrăm în excursia asta!
Promit.
Știi ce o să vedem sigur mâine?
- Ce? - Zăpadă.
Uite, iubito!
Recunosc că m-am înșelat. E foarte frumos aici!
- A meritat să urcăm până aici. - Să-ți spun ceva.
Am spus că m-am înșelat.
E cam mult să spui că a meritat.
ÎNCHIRIERI SĂNII
Miguel, să nu faci vreo nebunie! Excursia asta e un dezastru.
N-are ce să se întâmple, iubito. Ne dăm cu sania.
Ador optimismul argentinian! Mereu crezi c-o să fie bine.
Nu, voi sunteți optimiștii. La voi, anul începe abia după Carnaval.
Așa se trăiește!
Fiul meu are dreptate.
E extraordinar să te dai cu sania.
- Ți-am spus. - Și e un sport sigur.
Da, nu e niciun pericol pentru un tip sedentar ca tine.
E ca o placă.
N-am început eu de data asta.
O să-i arăt capului de ou cine e sedentar.
Scuze, dar stai în fața unui sportiv! O să menționez numere. 1979, strada Dendê.
Eu, Tom Șchiopul și Marcinha. Eram în căruciorul meu.
Eram de neoprit.
Ai grijă!
Hai, iubito!
E mai rapidă decât un cărucior.
O să pierzi iar?
Scuze, otário!
- Îmi pierd răbdarea! - Îți pierzi și fiica.
Fiica mea? Nu!
Îi arăt eu argentinianului.
Mă provoci.
- Aici! - Au!
Voi doi, încetați acum!
Nu mă provoca!
Ce se întâmplă?
Încetați!
- Otário! - Cap de ou!
Trebuia să fie argentinian!
Trebuia să fie brazilian!
- E vina ta. - A mea?
A mea?
Da, a ta!
Știu că ne-ar fi mai ușor fără ei, dar poate au căzut într-un loc periculos.
Da. Mă tem să nu dea de vreun animal sălbatic.
Animalele ar trebui să se teamă de ei doi.
Ce glumă! Să-ți spun ceva.
Din cauza ta, suntem blocați într-o comedie idioată.
E vina ta.
Da, ești gelos pentru că fiica ta
mă place mai mult decât pe tine!
- Ai întrecut măsura. - Nu.
Acum ai întrecut măsura. Ce circ!
Ce? Aruncă!
Încetează!
Trebuie să cooperăm ca să plecăm de aici.
Ești un clovn!
Să lăsăm orgoliile deoparte!
Vrei să vorbim de orgoliu?
- Știi ce e orgoliul? - Ce?
E micuțul argentinian care trăiește în noi.
Știi de ce, când moare un brazilian,
trebuie îngropat într-un mormânt foarte adânc?
Nu.
Pentru că, în adâncul sufletului, sunt oameni de treabă.
Bună asta!
N-o știam.
Ești foarte amuzant.
Bine, e destul de evident. Sigur că sunt amuzant, sunt brazilian.
Suntem mai amuzanți decât argentinienii.
M-am tot gândit.
Ne asemănăm mai mult decât crezi.
- Sigur… - Otário!
O ții tot așa?
Ce s-a auzit?
O pumă.
- Măiculiță! Să mergem! - Vai de mine!
Héctor…
Vreau să discutăm un subiect delicat.
Dacă tot murim, o să-ți spun.
Știi că Miguel are o aventură cu Carol, nu?
În noaptea aia, când am băut vin, I-am văzut purtând o conversație ciudată.
Fiica mea e prea tânără ca să sufere.
Știu că Miguel și Carol erau foarte îndrăgostiți în trecut.
Deci ești de acord că, dacă e ceva între ei,
trebuie să luăm măsuri.
N-ar trebui, dar…
Nu știu dacă sunt de acord să se căsătorească.
Sincer să fiu…
nici eu.
Trebuie să supraviețuim ca să ne salvăm copiii.
- Să distrugem puma! - Să distrugem puma!
- Distrugere! - Distrugere!
Ușor, calmați-vă!
E o pumă ucigașă în zonă. Mănâncă bărbați. E foarte periculoasă!
Stați liniștiți, nu era o pumă.
Era un motănel. Îl cheamă Félix.
Un motan?
- Nu! - Nu!
Atunci am auzit o pumă.
Un răcnet înfiorător!
Și nu era o pumă de rasă.
Era o corcitură de pumă, jaguar, leopard…
Dar bestia nu voia să lupte.
Încerca să-și apere…
Urmează partea frumoasă.
O clipă.
- Încerca să-și apere puii. - Puii.
Asta e…
Fir-ar, m-a luat. S-a deschis robinetul…
Încerca să-și apere puii. Asta face un tată.
- Un tată… - Care iubește…
…poate greși.
- Dar mereu… - Mereu…
- …o face de dragul puilor. - De dragul puilor.
Da.
- Am supraviețuit! - Da.
E minunat că, după această aventură, cuscrii s-au împrietenit,
dar să ne concentrăm pe protagoniștii din poveste, Mari și Miguel.
Și a noastră e tare…
Să mergem în camerele noastre și să ne pregătim!
Seara asta o să fie foarte specială.
Când n-am avut nimic, tânjeam
Când am simțit doar absența, așteptam
Când mi-a fost frig, tremuram
Când am fost curajoasă, am strigat
Când a sosit o scrisoare, am deschis-o
Când l-am ascultat pe Prince, am dansat
Când ochii au strălucit, am înțeles
Când mi-au dat aripile, mi-am luat zborul
Când m-ai sunat, am venit
Când mi-am dat seama, eram deja aici
Când te-am găsit, m-am pierdut
Când te-am văzut, m-am îndrăgostit
Iubitule, mă bucur că tații noștri s-au împrietenit.
Nu mă așteptam, dar a funcționat.
- Ți-am spus c-o să fie bine. - Așa e.
Trebuie să-l accepți pe tatăl tău așa cum e.
E un tată extraordinar,
doar că e puțin ciudățel.
Dar sunt foarte fericită.
Și eu.
TATA SE CAUTĂ CÂNTĂREȚI LA…
Iubito!
Tocmai am auzit că Orchestra Simfonică din Bariloche
organizează probe pentru cântăreți noi.
Am vorbit deja despre asta. Ne întoarcem în Europa.
- Da, dar… - Niciun „dar”.
Să nu ne gândim la viitor acum, ci la prezent!
Sărbătorim cu familiile noastre.
Să ne bucurăm că tații noștri nu se mai ceartă și ne sprijină acum.
- Bine? - Bine.
Haide!
Joana?
Știu că trebuie să mergem la petrecere, dar pot apărea consecințe grave.
Despre ce vorbești?
Și lui Héctor i se pare ciudat cât de apropiați par Miguel și Carol.
Și el e suspicios. Acum suntem doi cuscri suspicioși.
Știam c-o să creați și mai multe probleme dacă vă înțelegeți bine!
- Doi tați posesivi care conspiră. - Nu e asta.
Lupt pentru fericirea fiicei mele.
Iubitule…
Felipinho e cel mai bun lucru care mi s-a întâmplat,
dar eram foarte tânără.
Tatăl lui a plecat, iar tata nu m-a sprijinit.
Ca părinți, învățăm că suntem ca niște ciobani care mână oile.
M-ai pierdut cu metafora asta.
- Otávio! - Glumesc.
Pe bune!
Și trebuie să înveți să accepți că totul e în regulă.
Tocmai asta e.
Nu cred că totul e în regulă.
Otávio, vorbesc serios. Ascultă-mă!
Îți interzic să strici petrecerea.
Îți interzic să-i spui lui Mari ceva neplăcut
înainte să se termine cina, ai înțeles?
Chiar dacă ai sau nu dreptate, e alegerea ei.
Am înțeles.
- Promit. - Așa.
E bine.
- Iubito? - Da?
Ies puțin. Mă întorc imediat.
Bine.
- Tată? - Bună, scumpo!
- Ce s-a întâmplat? - Păi…
Tată?
Serios, ce e?
Eu voiam…
să-ți spun ceva.
Ce?
Tu…
Ești frumoasă, ca mama ta.
Nu, ea era mai frumoasă.
- Prostii! Tu… - Era mai frumoasă.
- Ești frumoasă, scumpo. - Mersi!
- Ascultă-mă! Bine? - Te iubesc, tată!
Și eu te iubesc! Mult.
- Pot pleca acum? - Sigur, du-te!
- Dar… - Pa!
Pa!
Aici mi-a spus tata că hotelul urma să fie al meu.
Am vrut să fac la fel cu tine, dar tu mi-ai spus că vrei să fii artist.
A fost o zi frumoasă.
Mă temeam că n-o să-mi accepți decizia.
Dar am acceptat-o.
M-am gândit bine.
Înțeleg iubirea. Cu siguranță.
Dar nu e ușoară,
mai ales pentru un cuplu tânăr.
O să fiți departe, în Europa.
Ca artiști, fără sprijin.
Mi-a venit o idee.
Vă ofer apartamentul familiei de aici, din Bariloche.
Sunt sponsor al Orchestrei Simfonice.
Sunt prieten bun cu directorul.
Pot să-i fac rost Marianei de un loc de muncă acolo.
Ce părere ai?
- Ar putea funcționa. - Sigur că da.
Vă puteți continua aici carierele de artiști.
Un apartament fără cheltuieli, fără să plătiți chirie.
Poți continua să fii artist…
dar mai aproape de noi.
Mulțumesc!
Carol?
- N-ai mâncat deja, Otávio? - Dacă are oase, mâncați cu mâinile.
Lasă-l! A fost cuminte azi, merită.
Cuscrule!
Înțeleg acum de ce le place oamenilor mâncarea argentiniană.
- Ți-am spus. - Cum se numește ăsta?
Miel de Patagonia, Otávio.
De Patagonia… Mersi, băiete!
Mielul ăsta de Patagonia e Pata-capa-gonian. Delicios!
Mă bucur că-ți place, amice.
E o plăcere.
Cuscrule!
Ne-am împrietenit.
„Un somelier de cachaça.”
Cum ți se pare vinul?
Am învățat de la tine.
Lasă-mă pe mine. Mai întâi rotim paharul.
Apoi mirosim.
Mure sălbatice.
- Bravo! - Bravo!
CAROL SUNT AICI
Socrul brazilian e deja un somelier de Malbec argentinian.
Trebuie să plec puțin. Scuze, mă întorc imediat.
- Vin repede. - Bine.
Delicios!
Taninul din acest vin e atât de eficient,
că deja a alunecat până jos, așa că trebuie să mă duc la baie.
Vin repede.
- Otávio, unde te duci? - Ți-am spus.
Ne-am înțeles ceva. Serios!
Mă scuzați, situația e gravă.
- Nu pot. - Continuă să rotești, Joana.
Ușor. Bine.
Mă scuzați!
Alo?
Am ceva de spus. Știu că e o sărbătoare,
dar trebuie să vă spun ceva grav.
Te descurcai bine. Ești sigur că vrei să faci asta?
Să-ți spun ceva. Știu că deja m-am făcut de râs.
Mereu m-ai crezut cel mai rău tată din lume.
Dar azi o să-ți arăt că sunt cel mai bun.
De fapt, s-ar putea să par și mai rău, dar voi fi cel mai bun după.
Pentru că, așa cum am bănuit,
situația e mult mai gravă.
Era adevărat. Dar trebuie să știi.
M-am pierdut.
Miguel are o aventură cu Carol!
Ce?
Calmează-te! Tatăl tău e gelos și paranoic.
Am observat ceva la cina aia, când scuipam vinul.
Am observat ceva atunci.
Dar azi mi s-a confirmat totul.
Ce s-a confirmat?
Miguel se giugiulea în baie cu Carol!
Da, exact!
Ținem un toast?
- Ai venit de acolo? - Ce e?
Ce făceai…
Tata a zis că erai cu Carol.
Da, așa e. E adevărat.
Scumpo, mă doare să-ți spun asta,
dar se…
Își făceau de cap în baie.
- Nu! - O nebunie!
Se mișcau cabinele. Stai…
- Scuze, familie! - Povestea se complică.
Ce-am pierdut?
Tu erai la baie cu Carol? Nu era Miguel?
- Miguel? - Miguel?S
Nu era el?
- Eu și Miguel? - Da.
De ce spui asta, Otávio? Nu! Eu și Miguel ne-am despărțit.
Nu mai e nimic între noi.
- Nimic! - Norocul meu!
Dar te-am văzut cu Carol la cina din seara aia.
Spuneai: „O să fii «pelado». Hai să fim «pelado»!”
Tată, „pelado” înseamnă „chel”.
Mi se pare că spaniola e ca portugheza pe dos.
Confuzia asta a apărut fiindcă…
plănuiam ceva în secret cu Carol, ca să nu stric surpriza.
La ce te referi?
- Miguel, e o Stradivarius? - Da.
Nici nu pot s-o ating acum.
E prea mult.
E prea mult. Nu-i așa, tată?
Iartă-mă, scumpo!
- Trebuia să fie o seară frumoasă. - Dar e, nu-i așa? Uite!
Ai transformat-o în haos.
Ai fost ridicol.
Liniștește-te!
Să lăsăm uitării trecutul!
Nu e vina tatălui tău.
Miguel, a făcut ce face mereu.
Mai degrabă, ce nu face niciodată.
Din nou, nu și-a putut ține promisiunea.
Nici nu știu de ce mă mai străduiesc.
Trebuia să știu că erau promisiuni deșarte.
Liniștește-te! Lasă asta.
- Nu-ți place surpriza? - Sunt prea multe informații.
Mai aveam o surpriză.
O să-ți găsim un loc în Orchestra Simfonică din Bariloche.
Ce?
Tata ne-a oferit un apartament ca să putem locui aici fără chirie.
E începutul vieții noastre.
Ne-ar ajuta enorm.
Miguel, nu pot să cred că faci asta.
Mari, ce vrei să spui?
O locuință și un job asigurat.
N-am avea asta în Europa.
Bine că te-ai gândit la toate!
Mă bucur că tatăl tău ți-a făcut planul, dar te-ai gândit la mine?
Mereu ai spus că asta îți doreai.
Asta încerc să-ți ofer.
Nu, să iei decizii fără mine nu e ceea ce îmi doresc.
Toată viața am visat să cânt.
Tata nu m-a sprijinit și a încercat să mă facă să renunț, dar n-a reușit.
Te-am cunoscut în Europa, ne-am logodit, dar el nu te-a plăcut.
Eu mereu am fost de acord cu tine.
Nu, Héctor. Nu! Tu și tata sunteți la fel.
Doi bărbați egoiști, care se agață de copii.
În Rio sau în Bariloche, voi sunteți la fel.
Dar partea cea mai rea
e că l-ai lăsat pe tatăl tău să ne dicteze viitorul.
Noi ne dictăm viitorul, iubito.
Da? Ești sigur?
Pe bune, Miguel?
N-ai vorbit cu mine înainte să iei decizia asta.
Credeam că o să-ți placă surpriza.
Mi-ar fi plăcut să decidem împreună.
- Cred că am terminat. - Mari.
Mari! Scumpo…
Miguel…
nu ți-ai respectat viitoarea soție sau dorințele ei.
Ai dreptate, mamă.
Plănuiserăm totul împreună.
Dar tata mi-a băgat în cap ideea unei vieți confortabile,
doar ca să mă țină aproape.
Dar o să mă înțeleagă.
Știe cum sunt cu adevărat.
Atunci fii așa cum ești cu adevărat!
Ce mai cauți aici? Du-te după ea!
- Du-te, fiule! - Fugi!
- Ești fericit, Otávio? - Pot spune același lucru, Héctor.
- Luptam pentru fiul nostru. - Mă faci de râs.
Eu luptam pentru fericirea fiicei mele.
Cuscrule, trebuie să facem ceva.
Să mergem după ei!
- Îmi pare rău! - Mie îmi pare rău!
- Nu, dragule. - Dragule…
Să mergem!
Haide, Otávio!
- Haide, Felipe! - Haideți!
Pentru Dumnezeu!
Urcați în mașină!
Se duc la hotel!
Să mergem!
Haideți!
Pornește!
Îmi vreau fiica…
Dle „O clipă”, spune-mi un lucru.
- Ai văzut-o pe Mariana, fiica mea? - Da.
Dra Mariana a fost aici, dar a plecat în prisa.
- Ce loc e „Prisa”? - Înseamnă „grabă” în spaniolă.
- Iar cu asta? - Da.
Iubito, te gândești la ce mă gândesc și eu?
Să mergem!
Unde mergem?
La aeroport. Să plecăm în prisa!
- Fugiți! - Repede!
PLECĂRI
Știam că o să vii aici.
Te cunosc cel mai bine.
Știu că merit să te urci în avion și să mă lași aici pentru totdeauna.
Dar și tu mă cunoști cel mai bine.
Știi că tipul care a trădat planurile făcute de noi
nu era cel pe care-l iubești.
Nu mai știu cine ești, Miguel.
M-am panicat, Mari.
Și m-am purtat așa cum o făceam
înainte să te cunosc.
Dar vreau să fiu tipul de care te-ai îndrăgostit.
Cu care voiai să te măriți.
Uite!
Crezi c-o să te iert dacă-mi dăruiești o vioară?
Nu. Știu că nu poți fi cumpărată.
Dar deschide cutia, te rog!
Ce-i aia, Miguel?
Vioara era un dar pentru tine.
Dar acum înțeleg că mai importantă e cutia.
Cutia goală.
Un loc în care să încapă tot ce o să construim împreună.
În care să ne punem viața pe care o vom avea „împreuni”.
„Împreună.”
Miguel, sunt cele mai urâte scuze pe care le-am auzit.
În plus, cutia e cam mică. Încape viața noastră în ea?
Nu, firește că nu!
Ar fi imposibil de găsit o cutie
destul de mare pentru tot ce vom trăi împreună.
Mă ierți?
Da.
Te iubesc!
Și eu te iubesc! Mult, boludo.
- Boludo? - Da.
Parchează!
Hai, Felipinho. Să-i oprim!
Faceți scandal. Nu vă opriți!
Nu vă opriți! Să mergem!
Ar trebui să fie pe aici.
Ultimul apel pentru zborul 2012 spre Rio de Janeiro.
- Aici! - Haideți!
- Repede! - Aici!
Haideți!
Nu, îmi pare rău, dar nu…
- Bună! Héctor… - Salut! Cum…
- Nu puteți intra. - Mă cunoști. Sunt Héctor Martin.
Héctor! Ce faci?
Atenție!
Dragi pasageri!
E o amenințare cu bombă!
Aveți grijă! Fugiți!
Nu pot fugi! Trebuie să rămână.
Rămâneți unde sunteți!
Stați pe loc! Nu vă mișcați!
- Stați… - Ăla e tata?
Așa cred.
Afară!
Mulțumim!
Dragi pasageri, vă anunț totul e sub control.
Mari!
Înainte să spui ceva, lasă-mă să vorbesc.
În drum spre Bariloche,
îmi amintesc că m-ai rugat doar… să fiu tatăl tău.
Și am dat-o în bară, scumpo. Am fost cel mai rău tată din lume.
Am fost egoist, gelos și posesiv.
Din nou, nu mi-am ținut promisiunile.
Dar știu de ce am ajuns așa după ce a murit mama ta.
Știi de ce, scumpo?
Voiam ca totul să fie ca mine, nu ca tine.
Îmi era teamă.
Sunt un laș.
Mi-era frică să nu te pierd, dar asta te-a îndepărtat.
Evident.
Dar tu m-ai învățat ceva.
M-ai învățat ce e iubirea
și, mai presus de toate, să respect părerile altora.
Iartă-mă, scumpo!
Iartă-mă!
E în regulă.
Te iubesc mult!
Fiule, iartă-mă!
M-am gândit doar la mine și nu te-am ascultat.
N-o să mai fac asta, promit.
Fiți fericiți împreună!
Iar eu și Otávio am fost cei mai răi socri din Mercosur.
Așa e.
Îmi pare rău că te-am bănuit, Miguel.
Și pentru că ți-am dat atâtea goluri.
Brazilia!
Atenție! Ascultați!
Acum, că porumbeii sunt iar împreună
și cuscrii dinozauri…
au învățat că trebuie să-și sprijine copiii,
eu și Joana avem o idee.
Dacă găsim un loc unde Miguel și Mari se pot căsători?
Un loc în care argentinienii…
- Iubire! - Iubire!
BÚZIOS UN AN MAI TÂRZIU
- Nu? - Să înceapă muzica, altfel…
Haideți! Șase, șapte, opt!
- Ce frumoasă e! - Superbă!
Carol, îl iei de soț pe Felipe?
- Da. - Felipe?
Sigur că da.
Ce frumos!
Tată?
Bună, scumpo! Bună, Miguel!
Ai auzit, Otávio? Miguel va cânta în Orchestra Simfonică din Berlin.
Printre cele mai importante orchestre.
Felicitări, băiete! Trebuie să fie o onoare, ca un meci la Mondiale.
În echipa Braziliei, desigur.
Tată, asta e pentru tine.
Ce-i asta, scumpo?
Un bilet spre Veneția.
Cânt „Anotimpurile” lui Vivaldi acolo unde s-a născut și unde a scris-o.
- E important să vii. - E cântecul pe care-l cânta mama ta.
Exact.
Sigur c-o să vin, scumpo.
Au apărut!
Bună!
Dacă tot sunt ambele familii aici, avem o surpriză pentru voi.
Știu! Vă căsătoriți, în sfârșit?
Dați petrecere?
Nu, mamă. Nu e asta.
Știu eu!
Între concerte, o să vii la noi, în Brazilia.
Nu, tată. Nu e asta.
- O să veniți în vacanță în Argentina. - Nu e asta.
E o provocare și mai mare pentru socri și soacre.
- Veți fi bunici! - Veți fi bunici!
Dumnezeule!
Felicitări!
- Miguel… - Otávio…
- Vei fi un tată grozav. - Mulțumesc!
- Unde se va naște nepotul meu? - Unde se va naște nepotul meu?
În Brazilia, evident.
- Aici? Nu aici. - Nu! În Argentina? În niciun caz.
Vremea e minunată aici.
Soare, plajă, iod. Sunt foarte bune pentru copii.
Nu, prea mult soare dăunează copiilor.
Nu, îți dăunează ție.
Ce piele ai! Dacă te bronzezi, o să arăți ca un crevete.
Nepotul meu va face surfing, ca bunicul meu.
Ne-am născut cu protecție solară!
Subtitrarea: Iulia Ștefan