Downloaded from YTS.MX
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Official YIFY movies site: YTS.MX
СТАЛЕВИЙ АЛХІМІК 20-ТА РІЧНИЦЯ
Джоріо Команчі?
Аякже.
Ішварит?!
Ви, алхіміки, що знехтували Бога, маєте згинути.
Ти хочеш самотужки битися зі Срібним Алхіміком?
Відчайдушно!
Запах битви — яка ностальгія!
Ти диви, я тебе подряпав.
Ти мене подряпав?
Але, поквапся!
Перепрошую.
А я казав, мені небезпечно бігати крізь натовп!
Не встигнемо на потяг — залишишся тут.
А хто забув про важливий екзамен на державного алхіміка?
Га? Ти щось сказав?
Ні.
Дивись, це він! Потяг на Централ!
От дідько!
Дідько!
Фух. Устигли.
Що?
Ти зголоднів до нестями.
Мій яблучний пиріг…
Гей!
Яке приємне відчуття відновлення.
Через вашу доброту до незнайомця
мене переповнює вдячність.
Мене звуть Лін Яо. Я з Ксінгу.
Ксінг?
-Велика країна на сході? -Так.
Далеченько звідси. Приїхав подивитися цікавинки?
Я приїхав вчитися алхімії цього краю.
Але в Ксінгу це називають Мистецтвом очищення.
Хіба Мистецтво очищення Ксінгу не відрізняється від нашої алхімії?
Воно ж призначене для медичного використання, так?
А ви, хлопці, обізнані.
Може,
ви й про Філософський камінь знаєте?
Він мені дуже потрібен.
Ви знаєте, що це?
Ні. Ніколи не чули.
А схоже… ти щось знаєш.
Що ти зробиш, коли знайдеш Філософський камінь?
Дізнаюся секрет безсмертя.
Це безглуздя.
Ходімо, Але.
Що, по-твоєму, ти робиш?
Це вирішить деякі сімейні проблеми. Він мені потрібен.
Нікому не рухатись!
Ми шукаємо на цьому потягу одного військового покидька.
Сидіть тихо, і ніхто не постраждає.
Військового покидька? На цьому потягу якесь велике цабе?
Ну, в армії вистачає покидьків.
Може, це полковник.
Гей! Сіли й стулили пельки!
Не варто тикати в мене цією штукою.
Що?
А це ще в біса хто такі?!
Яка різниця. Зараз не до них.
Спочатку відіб'ємо потяг.
Що ви хочете зробити?
Розкажіть мені,
що ви знаєте про Філософський камінь.
Розказуй усе.
Може, не зараз?
Ах ти ж падло!
Як же це бісить. Ану стій!
Що?
Брате!
Брате, як ти?
Ти здурів?
Годі стримуватися!
Подивимося, хто ти є!
Жінка?!
-Привіт, Еде. -Підполковнику Х'юз!
Цього не може бути!
Ти досі живий, Заздрість?
Зберися.
Ти цінна людська жертва. Я не дам тобі так просто загинути.
Яке дивне тіло.
І скільки в ньому людей?
Га? Знаєш, що?
Так скільки?
Так не піде.
Не люблю я битися.
Заздрість?!
Паскуда. Я вже помирав.
Не гай часу.
Це гомункул. Він не помре, скільки його не вбивай.
Тобто він безсмертний?!
Щось типу того.
Ранфан! Хапай його!
За ними!
Ну, як хочете.
Ходімо, Але.
Коли доїдемо в Централ, я передам тебе військовим.
І чого ти добивався?
Ми хотіли схопити аместрійського воєначальника,
щоб добитися звільнення наших товаришів.
Та годі. Що ще?
Якщо нам не вдалось би, ми підірвали би гальма,
щоб врізатися в Центральний вокзал, забравши того покидька із собою.
Це погано. Еде, Центральний вокзал — це кінцева!
Ми розіб'ємося всі разом!
Але, треба зупинити потяг!
Так!
-Ай! -Брате!
У нас не вийде!
Через раптову зупинку потяг зійде з рейок!
Отже, нам потрібно втримати його на рейках.
Ми встигли.
Дідько!
Відпустіть мене!
Гей, Сталевий.
Я не замовляв урочисту зустріч.
А хто тебе зустрічає?
Чудова робота.
Здохни!
Ой-йой.
Свинота військова! Хто ти в біса такий?
Рой Мустанг. Полковник.
А ще я Вогняний алхімік.
Не забувай про це.
Що, не бачили, як він це робить?
А ви бачили, молодший лейтенанте Хавок?
Так. Рукавички полковника зроблені зі спеціальної піротехнічної тканини.
Від тертя вона вибиває іскри.
А якщо він перетворює повітря навколо на щось займисте…
Бум!
Віддати честь!
То «покидьок» — це…
Фюрер Кінг Бредлі!
Я приїхав зустріти вас, фюрере.
Радий, що ви не постраждали.
Чудова робота.
А це мене потішило, Едварде Елрік.
Ні…
Сталевий алхіміку.
Серійні вбивства державних алхіміків?
П'ятьох убили в Централі, і ще десятьох по всій країні.
Схоже, ціллю стають лише найвправніші алхіміки.
Що за людина спроможна на це?
Невловима. Нічого не відомо про мотиви та зброю.
Ми знаємо лише, що в нього великий шрам на лобі.
Шрам на лобі?
Тому ми кличемо його Шрамом.
Шрам…
Чоловік зі шрамом?
Молодший лейтенант Бреда та ворент-офіцер Фелман захищатимуть тебе.
Не шукай пригод.
Ми наглянемо за ним.
Відірвалися?
Ні, вони досі нас переслідують.
Я не дитина. Мені не потрібен нагляд.
Чоловік зі шрамом на лобі.
Шрам.
Що?
Цей одяг… Знову хтось із Ксінгу?
Але!
Ми ж не можемо кинути її тут.
Я Мей Чан, а це Сяомей. Ми з Ксінгу.
Я так і думав.
Ти приїхала сюди не цікавинки дивитися, так?
Ні. Я приїхала знайти спосіб стати безсмертним.
Це в Ксінгу зараз модно?
У всякому разі, прагнучи до своєї мети, я мало не померла з голоду.
Я вам дуже вдячна.
Ну, будь-хто зробив би це.
Ти на мене наступив і хотів мене там кинути!
Що?
Мені допоміг Альфонс.
Ти нічого для мене не зробив, коротун.
О ні. Це слово…
Коро… тун?
Так, дрібний ти карлик!
Ти кого коротуном назвала?!
Ану стій, дівчисько!
Та кому ти потрібен, хлопчик-мізинчик!
Допоможіть! Мене переслідує незнайомець!
Дякую за допомогу.
І тобі дякую, Альфонсе.
Едварде!
Едвард Елрік!
Не ускладнюй нам задачу. Полковник наказав охороняти тебе.
Так.
Едварде Елрік,
Сталевий алхімік.
-Шрам на лобі… -Чекай!
Брате!
Біжи, Але! Він небезпечний!
Не втечете.
Сюди!
Тепер він нас не наздожене.
Дідько!
Не може бути!
Хто ти в біса такий? Нащо вбиваєш державних алхіміків?
Є ті, хто створює,
і ті, хто руйнує.
Я — знаряддя суду божого!
То давай.
Похвально.
Порожній…
Але!
Я тобі покажу!
До біса!
Автоброня.
Ясно.
Атака на тіло її не зруйнує.
Брате, тікай!
Не кажи дурні! Я тебе не кину!
Спершу я позбудуся цієї огидної правої руки.
Брате!
Я дам тобі час помолитися.
Тобі потрібен лише я?
Наразі мене цікавиш лише ти,
Сталевий алхіміку.
Ясно.
Тоді пообіцяй мені дещо.
Що ти не зашкодиш моєму брату.
Що ти таке кажеш, брате? Що ти робиш? Тікай звідси.
Вставай і біжи!
Я виконаю цю обіцянку.
Ні… не роби цього!
Стій!
Годі.
Тебе заарештовано за вбивство низки Держаних алхіміків.
Якщо станеш у мене на шляху,
я вб'ю і тебе.
Звучить цікаво.
Усім відійти.
Білі рукавички з багряними Колами трансмутації.
Вогняний алхімік?
Вгадав.
Хто б подумав, що ті, хто відвернувся від Бога,
самі прийдуть до мене по кару…
Який вдалий день.
Ти хочеш битися зі мною, навіть знаючи, що я — Вогняний алхімік?
Дурень!
Що це ти робиш?
Під дощем ти безпорадний. Відійди!
Безпорадний…
Мокрі рукавички не вибивають іскри, так?
Вдало, що ти не можеш викликати вогонь.
Я знищу всіх, хто стане на заваді моїй місії!
То спробуй!
Ухилився від мого удару.
Молодець.
Покидьку, ти нападаєш на людей
і кажеш, що знищиш нас усіх.
То почни зі знищення Алхіміка сильної руки,
Алекса Луїса Армстронга!
Нащо роздягатися?
Смаглява шкіра і червоні очі…
Ішварит.
Я не подолаю вас усіх одразу.
Облиште його.
Він для вас надто сильний.
Але!
Але, як ти?
Ти… ідіот!
Чому ти не втік, коли я тебе просив?
Бо я не міг тебе кинути, Але.
Саме тому ти ідіот!
Якщо в тебе є шанс вижити, а ти обираєш смерть, ти ідіот!
Не називай старшого брата ідіотом!
Називатиму скільки треба!
Ми маємо вижити, щоб повернути собі свої тіла.
Але якщо ти вирішиш померти сам,
я тобі ніколи не пробачу!
Ми розвалюємося.
Але… ми досі живі.
Ага.
Ми досі живі.
Народ Ішвару —
це одна зі східних рас, яка вірить у бога-творця — Ішвара.
Через різні релігійні цінності наша країна часто з ними конфліктувала.
А 13 років тому один військовий офіцер випадково застрелив ішварську дитину,
розв'язавши велику громадянську війну.
Через сім років битв
вищі чини розробили стратегію —
використати державних алхіміків у винищувальній кампанії.
Інакше кажучи, це був геноцид.
Багато державних алхіміків стали живою зброєю.
Я був одним із них.
Тому жага до помсти цього чоловіка, що вижив у Ішварі, виправдана.
Це безглуздо.
Як можна виправдовувати вбивства людей, не пов'язаних із війною?
Якщо ще раз його побачу, я його знищу.
Але спочатку потрібно полагодити руку.
Ага, так діло не піде.
Ти не можеш використовувати в битві трансмутацію.
Отак не зробиш.
Алхімік, що не може користуватися алхімією.
Марний.
-Що?! -Чекай.
А ще тобі потрібно полагодити Альфонса.
Вірно.
Треба зазирнути до нашого механіка.
Чому тебе це так тішить?
Ну, ні, я не те, щоб тішився…
Відчуваю.
Запах ішварита, що ховається за запахом крові.
Можна, я його з'їм?
Хоч до останньої волосини.
Я хвилювався за тебе. Ти просто зник.
Знову ви?
У того великого теж аура багатьох душ.
Ця країна неймовірна.
Повна безсмертних.
Обжерливість.
Зжери їх усіх.
Едвард Елрік пройшов екзамен на державного алхіміка.
Тобто він досі хоче стати військовим псом.
Цікаво, він спочатку поверне собі тіло
чи відправиться на поле бою як жива зброя?
Те поле бою…
Ми знову кидатимемо молодих солдатів
на те поле бою?
Ішварська війна в минулому.
Може, настав час змінити цю країну?
І єдиний, хто може це зробити, —
це той, хто бачив ту війну і спокійно йде нагору.
Вітаю вдома, тату!
Привіт, Селіме.
Як твоя подорож на Південь?
Дуже продуктивна.
Так, дуже. Я зустрів Сталевого алхіміка.
Того маленького?
Як я заздрю. Я теж хочу вчитися алхімії!
І що ти робитимеш, якщо навчишся?
Отримаю державну ліцензію та допомагатиму татові.
Це неможливо, Селіме.
Сидить чудово.
-Як завжди дивовижно, д-ре Пінако. -Зробимо все автобронею?
Мабуть, не варто.
О. Він тут.
О ні, що сталося з моєю автобронею?
Розсипалася на тисячі уламків.
Та що у вас за життя?
Прошу, полагодь. Це терміново.
Від неї нічого не лишилося! Як я її полагоджу?
Як би там не було, ставай у чергу.
Готово!
Ти не спала всю ніч?
Так, тільки-но закінчила.
Мій новий шедевр.
Схоже, це було варте безсонних ночей.
Де Ед?
Пішов ненадовго. Сказав, відвідає могилу матері.
Я теж сходжу зберу квітів для мами й тата.
Не обов'язково міняти квіти щодня.
Нічого. Це мій щоденний ритуал.
Ван Гоенхайм!
Едвард?
ТРІША ЕЛРІК
Ти…
виріс, так?
Що за питання?
Ти відомий в Централі, як найменший державний алхімік.
Наймолодший!
А.
Це справи не стосується.
Як ти наважився повернутися зараз?
Як ти розмовляєш із батьком?
Ти хоча б уявляєш, як тяжко доводилося працювати мамі, коли ти пішов?
Трішо.
Не покидай мене.
Ти відпустив волосся?
Зовсім як у мене.
Не ходи за мною!
Ти ж ідеш до Пінако? Я теж туди йду.
Хто той чоловік зі шрамом?
Мене трохи здивувала його руйнівна сила.
Він мав померти від такого вибуху.
Гадаю, він міг вижити.
Через нього я знову втратив ключ до безсмертя.
Вибачте.
Що ж, знайдемо того малого й благатимемо все розповісти.
Але, мій принце, благати… Це нижче за вас!
Байдуже. Врешті-решт, це мій тягар.
Де це я?
Де всі?
Старший брате…
Гей.
Ти хто? Ти не ішварит.
Та невже.
Я відповідаю за винищення цього сектора.
Я — державний алхімік.
О, ти прокинувся?
Де я?
У бідному селищі за містом.
Не хвилюйся.
Усі тут пережили Ішвар.
Мене…
врятували?
Я здивувалася, коли побачила, що по каналізації пливе людина.
Ясно.
Це була ти.
Яке в тебе татуювання на правій руці.
Це від моєї родини.
Для мене воно важливе.
Ед досі спить? Розбудити його?
Не треба. Якщо довго копатимуся, я спізнюся на потяг.
Можна взяти це фото?
Беріть які забажаєте.
Ні, мені потрібне лише це.
Це єдине фото, де ми всі вчотирьох.
Пінако.
На подяку я тобі дещо скажу.
Що?
Ти знаєш, що таке Ксеркс?
Так. Легендарне місто, яке було знищене за одну ніч?
Скоро в цій країні теж відбуватимуться страшні речі.
На цю країну чекає така ж доля, що й Ксеркс?
Вважай, що це попередження.
Ксеркс?
Я чув, що там нічого не лишилося.
Підслуховував?
Здається, у Східній пустелі залишилися якісь руїни.
Руїни…
Не обов'язково було так швидко втікати.
Коли в нього з'являється ідея, він негайно діє. Він завжди був таким.
Зненацька згадати про Ксеркс.
Після того, як я всю ніч працювала!
Що?
Ой.
Це не Коло трансмутації.
Вибач, грошей у мене немає.
Ішварит?
Готуйся стати жертвою
для відкриття Ішварського регіону!
Зупиніться, хулігани!
Це Шен.
Перепрошую за нечемність цих молодиків.
Чому ви мені допомагаєте?
Я не можу пробачити твоєму народу,
що він забрав у нас усе і вигнав нас у пустелю.
Але
я знаю,
що в Аместрисі не всі погані.
Під час Громадянської війни
нас із Шен урятували лікарі з Аместрису.
Я живий завдяки їм.
Лікарі?
Під час війни батьки моєї подруги відправилися в Ішвар як лікарі.
Сімейна пара?
Це могли бути Рокбелли?
Ти їх знаєш?
Це і є лікарі, які нас урятували.
Тітка та дядько…
Вони казали, що залишили вдома дочку.
Її звали…
Вінрі?
Так. Вінрі.
Що тут робить аместрієць?
Ворог мене не лікуватиме!
Лікуватиму, бо так хочу. Дайте оглянути ногу.
Забирайся з Ішвару!
Заберуся, коли не залишиться пацієнтів.
Проклятий лицемір!
Називайте, як хочете.
Краще бути лицеміром, ніж байдужим лікарем.
Вибачте. Ліків завжди не вистачає.
Якби в нас було трохи більше анестезії…
Ліки привезли?
Лікарю, тут стає небезпечно.
Я вас підкину, поїхали.
Ви зробили достатньо.
«Достатньо» не значить «усе».
Подивіться, скільки пацієнтів лишилося.
Вибачте.
Дякую.
Розумію.
Лікарю, бережіть себе.
Ми втратили шанс поїхати.
Вінрі розсердиться. Я обіцяв, що ми ненадовго.
Вінрі розсердилася б іще більше, якби дізналася, що ми кинули пацієнтів.
Навіть коли Громадянська війна загострилася,
вони залишалися на полі бою і до кінця допомагали людям.
Ясно.
Як вони померли?
Їх убив пацієнт.
Ішварит, якому вони допомогли.
Це…
Це безглуздя якесь.
Мені шкода.
Ми не змогли його зупинити.
Хто це був?
У нього був великий шрам на лобі,
але я не роздивилася його обличчя через пов'язки.
Шрам на лобі…
Ще в нього татуювання на всю праву руку.
Він — бойовий жрець Ішвару.
Шраме, до тебе гість.
Учителю!
Я радий, що ви в порядку.
І тобі пощастило вижити.
Я чув, ви відправилися на Південь зі своїми поплічниками.
Тепер і на Півдні небезпечно.
Я почув про тебе, коли був у дорозі.
Кажуть, ти вбиваєш державних алхіміків.
Звісно, я розумію твоє невдоволення.
Але ти мстишся ні в чому не винним людям.
Помста сіє насіння нової помсти.
Це марне коло потрібно якнайшвидше розірвати.
Ти маєш це стерпіти.
ЦЕНТРАЛЬНИЙ ВОКЗАЛ
Централ надто людний. Не можу до цього звикнути.
-Треба швидше вертатися і полагодити Ала. -Едварде?
Що?
Ти — Едвард, державний алхімік, так?
Так.
Чутки не збрехали! Ти зовсім маленький!
Гей. Може, ти й дитина, але…
Він побачив тебе
з машини.
Фюрере Бредлі!
Це мій син, Селім.
Ти…
його кумир.
Едварде, прошу, наступного разу навчи мене алхімії.
ГОТЕЛЬ ЦЕНТРАЛ
Шрам убив батьків Вінрі?!
Я в цьому ще не переконався.
Не кажи Вінрі.
Як я їй таке скажу?
Ти правий.
Добре.
Знову в нормі. Дякую, брате.
Ага.
А ще я не можу перестати думати
про жахливі речі, які, на думку Гоенхайма, стануться тут.
Жахливі речі?
Гомункули називають нас людськими жертвами, так?
І кажуть, що не дадуть нам померти.
Тут має бути зв'язок.
Це все дуже дивно.
Так.
Гадаю, єдиний вихід — упіймати гомункула та змусити його говорити.
Привіт.
Я вас щойно підслухав.
Лін!
Ого, як чудово виглядає.
Гей, це…
Гадаю, я можу допомогти вам із вашим планом спіймати гомункула.
Що?
Що ти замислив?
Я теж хочу розкрити секрети гомункулів.
Я чув, що в місті є маленький алхімік, який може полагодити будь-що!
Його називають Сталевим алхіміком.
Шраме, я принесла поїсти.
Що?
Що ти наробив?
Вибачте. Я все відшкодую.
Як мені тепер працювати?
Схоже, у вас виникла проблема.
Сталевий алхімік Едвард Елрік вас врятує!
Це простіше простого.
Н-неймовірно!
Дуже дякую!
Нема за що.
Гей!
Гадаєш, цим ти приманиш сюди Шрама?
Чому ти нервуєш? Ви ж із Ліном погодилися з цим планом.
Влаштувати виставу, підманити Шрама,
після чого з'явиться гомункул і врятує нас від небезпеки.
Так, я погодився, але…
Тепер нам просто потрібно діяти.
Але це все одно був шок.
Принц?!
Так.
Я — 12-та дитина імператора Ксінгу.
Дванадцята? У вас справді стільки принців?
У нас близько 40 принців і принцес.
С-сорок?!
Але я все одно маю непогані шанси посісти трон.
А навіщо тобі безсмертя?
Нинішній імператор захворів, і в нього залишилося небагато часу.
Тому ми всі несамовито шукаємо секрет безсмертя,
щоб привезти його додому і завоювати прихильність.
Але якщо імператор стане безсмертним, він ніколи не звільніть трон.
Тому я знайду для нього безсмертя, щоб він трохи порадів
і підвищив мій статус у родині.
А потім заберу трон силою.
Боротьба за владу — це жахливо.
Лін зовсім не схожий на принца.
Це точно.
Він справді прийшов.
Татуювання на правій руці…
Покидьок, він їх справді вбив…
У штабі немає, у готелі немає. Та де він подівся?
І весь цей шлях заради того, щоб віддати це.
Від Сталевого алхіміка самі проблеми. Усюди бігає військова поліція.
Я чув, він б'ється з убивцею тих державних алхіміків.
Гадаєш, він у порядку?
Тут стає небезпечно.
Дивись! Там!
Я відчуваю його запах. Ішварита, якого не з'їв минулого разу.
Знову ці дурні брати.
Коли вже вони заспокояться?
Я чекав на тебе.
О, знак гомункула — татуювання з Уроборосом.
А ти впертий.
Ти від нас не втечеш.
Ми можемо відстежити твою дивну ци де завгодно.
Цього разу я його отримаю — секрет безсмертя.
Схоже, сьогодні в місті неспокійно.
Ай!
Непогано, Але!
Не наближайтеся!
Вибачте…
Ах ти покидьок, не втягуй у це інших!
Прийми свою кару, і все це закінчиться.
Еде, дивись! Час відступати!
З'явився гомункул.
Останнє запитання до тебе.
Як міг посланець Божий
холоднокровно вбити лікарів, що рятували людей?
Пам'ятаєш лікарів з Аместрису? Рокбеллів.
Вони поїхали в Ішвар у війну
і лікували ішваритів навіть після наказу про винищення.
-Чекай, Еде! -Шраме!
Ти забув лікарів, які тебе врятували, і яких ти вбив?
Брате!
Що…
Про що ти?
Ця людина…
вбила моїх батьків?
Тобто, їх убив той…
кого вони врятували?
Ти…
убив моїх маму і тата?
Ти це не заперечуєш?
Що вони тобі зробили?
Вони не заслуговували на смерть!
Поверни їх!
Поверни мені батьків!
Зажди, Вінрі! Не роби цього.
Вінрі!
Стій, Вінрі!
Не стріляй! Поклади пістолет!
Поклади!
Ти — дочка тих лікарів?
Ти маєш повне право в мене вистрілити.
Проте, якщо ти це зробиш, у той самий момент ти станеш моїм ворогом.
Покидьок.
Торкнися Вінрі хоч пальцем.
-Я вб'ю тебе! -Ти мене вб'єш? Давай!
Це коло не розірвати, доки один із нас не помре.
Тато…
Мама…
Не стріляй. Поклади пістолет і йди звідси.
Швидше!
Якщо не збираєшся стріляти, йди.
Не заважай!
Не стріляй!
На землю!
Швидше, забери звідси Вінрі!
Вінрі.
Відпусти пістолет.
Я не вистрілила…
хоча він убив батьків.
Не вбивай його. Прошу.
Але ж він убив моїх батьків.
Він намагався вбити тебе й Ала.
Послухай.
У Резембулі ти бачила багато пацієнтів без рук і ніг.
І мене.
Ти дала мені нову руку і ногу.
Твої руки
не для вбивства.
Вони дарують життя.
Дідько.
Як ти мене впізнав?!
Слухайте, може, уже час дати нам вас упіймати?
Послухай, чужинцю.
Я не дозволю такого у своїй країні. Припини та відступи.
Мій принце!
Ранфан!
Ого?
А ти вправний боєць. Завжди намагаєшся триматися в сліпій зоні.
Вставай, Ранфан! Ходімо!
Незбагненно.
Якщо скинути цей баласт, ти можеш утекти.
Баласт?
Схоже, ти — лідер цієї країни.
Правитель має служити своєму народу.
Без народу немає правителя.
Кінге Брендлі!
Тобі ніколи не стати справжнім правителем.
Що не так?
Це око досі бачить.
Боже мій, яке відчайдушне дитя.
Знов тупик.
Мій принце, якщо так піде й далі, він нас схопить.
-Мій принце. -Що?
У мене не працює ліва рука.
Я більше не можу битися.
Без народу немає правителя. Але без правителя народ губиться.
Я тебе не кину.
Заради справи багато що можна кинути.
Що ти робиш?
Ні!
Ці обладунки порожні.
Це зробила алхімія?
Так.
Мені тебе шкода.
У цьому жалюгідному тілі ти й досі покладаєшся на алхімію?
Я багато чого не можу, але це не значить, що я жалюгідний.
Ти не маєш права жаліти мене.
Я вірю в можливості алхімії.
Тоді немає потреби стримуватися.
О ні!
Брате!
Вінрі у безпеці.
Тож повернемося до справи.
Я тебе знайшов!
Ішварит.
Чорт, чому Лін їх не впіймав?
Ліне!
Пригнись!
Міцний трос!
Зрозумів!
Якщо він зростатиме, його пута тіснішатимуть.
Я спіймав тебе, гомункуле!
Дотепно.
Тут сліди чи запах крові не відстежиш.
Бачиш, я втекла від тебе…
чудовиську.
Я виконав свою обіцянку.
Не знаю, що відбувається,
але тепер вас чекає кара.
Застрибуйте, поїхали!
Хто це? Лейтенант?
Військова поліція їде. Швидше!
Їдьте! Ми схопимо Шрама.
Треба забрати мою подругу.
Шраме! Як ти?
Мей!
Що? Альфонсе?
Що відбувається, Шраме?
Згодом поясню.
Шраме!
Ти відтяла собі руку та втекла в каналізацію?
Може й правець схопила.
Я працював лише з трупами, тому може бути боляче.
Пані, притисніть те плече.
Гаразд.
Вибач.
Це була моя ідея. Нема за що вибачатися.
Я шукав секрет безсмертя, тому я очікував, що жертв не уникнути,
але до цього я був не готовий.
Більше за мене
на жертви була готова Ранфан.
Вона сильний боєць.
Так, віддана слуга.
А ви…?
Рой Мустанг, полковник державного війська Аместрису.
Дванадцятий принц Ксінгу, Лін Яо.
Дякую, що знайшли лікаря.
Мене досі дивує, що вам удалося схопити живого гомункула.
Ми заберемо його в Ксінг, але спершу можете спитати в нього, що хочете.
Я відчуваю до них стійку неприязнь.
І, схоже, вони пов'язані з вищими чинами армії.
Вищими чинами?
Усе набагато гірше.
Схоже, Кінг Бредлі — теж гомункул.
Що?
Під пов'язкою
на оці в нього знак гомункула.
І в нього надлюдські здібності.
Не може бути!
Лідер цієї країни — гомункул?
Чекайте. У фюрера є син.
Так.
Гомункули не можуть розмножуватися.
Вірно.
Ні…
Селіма всиновили.
Усиновили?
Чудовисько він чи людина,
але тепер буде легше скинути його з трону фюрера.
Мустанг убив Хтивість…
Хтивість…
Лють,
чому ти відпустив Вогняного алхіміка?
Я можу його використати.
Правда?
Я змушу його відкрити Браму.
Тоді залишу це на твій розсуд.
Як ти?
Фу!
Ти втратила руку, принцу довелося тобі допомагати,
а тепер ти в такому стані.
Що ви робите?!
Гадаєш, ти гідна родини, обраної родом Яо?
Припини, старий. Їй боляче.
Її немає?
У тебе більше немає руки?
Вибач, дідусю.
Вибач.
Сяомей…
Йди пошукай її.
Ні. Спершу я маю подбати про тебе.
Куля пройшла наскрізь. Треба зупинити кровотечу.
Що ти робиш?
Мистецтво очищення зцілить твою рану.
Нічого не хочеш спитати?
Ти поранений. Зосередься на одужанні.
Схоже, у цьому татуюванні поєднані мистецтво очищення та алхімія.
У мене такі ж очі, як у неї?
Де полковник?
Поїхав.
Йому є над чим подумати щодо фюрера.
Лейтенанте…
Ти не думала, що твоя ноша заважка?
Я не маю права казати, що вона заважка.
Бо в минулому я вбила багато людей.
Тобто, ти маєш на увазі ішваритів?
Так.
Можна запитати про Ішвар?
Я нічого не знаю про батьків Вінрі або про Шрама,
і мені соромно, що я так мало знаю.
В останній рік навчання в академії мене відправили на війну в Ішварі.
Минуло сім років, і країна хотіла закінчити війну,
тому наказом фюрера 3066
на фронт як живу зброю відправили багато державних алхіміків.
Це було початком так званої винищувальної кампанії.
Старший брате, армія Аместрису вже близько.
Що це за татуювання?
А, ці?
Алхімія — це осмислення, руйнування та відтворення.
Права рука — це руйнування. Ліва — відновлення.
Знов алхімія?
У Ксінгу, країні на сході, це називають Мистецтвом очищення.
Я теж його вивчав і сам їх поєднав.
Годі про це. Армія Аместрису вже тут!
Вони почали наступ.
Рою!
Х'юзе…
Ти теж тут?
Давно не бачилися, Рою.
Чи краще «майоре Мустанг»?
У тебе…
змінився вираз очей.
У тебе теж.
Погляд убивці.
Так.
Слухай.
Якщо мета цієї винищувальної кампанії — просто придушити повстання,
чи не завеликий ризик?
Я теж про це думав.
Пригнися, Х'юзе!
-Стріляють! -Усе в порядку, Рою.
За нами пильно наглядають.
Наглядають?
Так.
Нова снайперка.
Вона — кадет з академії, але чудово стріляє.
Вони тепер сюди навіть дітей звозять?
Ось вона.
Ти нас там урятувала. Дякую.
Давно не бачилися, Мустангу.
Старший брате!
Як ти?
Я в порядку.
Державні алхіміки наближаються.
Тримай.
Що це?
Мої дослідження. Візьми та тікай.
Хвилинку.
Чому не забереш їх сам?
Ти — бойовий жрець. У тебе кращі шанси вижити.
Старший брате…
Державний алхімік!
На землю!
Старший брате!
Чарівно.
Який чарівний звук.
Дивовижно.
Дивовижно!
Прокидайся!
Твоя рука…
Де його рука? Де рука мого брата?
Дідько, кров не зупиняється.
Допоможіть!
Живи.
Не помирай.
Не рухайся. Рана ще не зажила.
Рука мого старшого брата…
Не рухайся.
Яке полегшення.
Старший брате, ти…
Що це?
-Заспокійливе! -Закінчилося на останньому пацієнті.
На землю!
Державні алхіміки…
Аместрійці…
Я вам не пробачу.
Ви…
Люди…
Докторе Рокбелл!
Винищувальна кампанія, на яку відправили державних алхіміків,
незабаром завершилася.
Нарешті це скінчилося.
Х'юзе.
У чому була справжня причина цієї війни?
Усе, що солдати чують на цьому рівні — це накази.
Ми стількох убили.
Але й багатьох захистили.
Можеш вважати мене наївним, але я хочу захистити всіх.
Тоді тобі варто бути там.
Тобі треба видертися на вершину.
Сподіваюся, колись я побачу країну, на яку ти дивитимешся зверху.
Бойовий товариш?
Ні.
Ішваритська дитина, яку застрелили й кинули тут.
Ходімо.
Війна скінчилася.
Я повірила в тебе,
довірила дослідження свого батька
та створила Вогняного алхіміка.
Навіть якби це не виправдало моїх очікувань,
від реальності не втечеш.
Заперечення, спокута
і пошук прощення — це надто амбітно для вбивць.
Лише ми, солдати, мали забруднити руки та пролити кров.
Але, що б там не було,
ми маємо вижити та змінити країну.
Якщо я зійду з цього шляху,
застрель мене.
Ти маєш на це право.
Ти безумовно дуже дивна кішка.
Чи ти — пес?
Ні, гадаю, ти точно кішка.
Але ти не гавкаєш і не нявчиш.
Ксінг повен загадок.
Що? Сяомей?
Я така рада. Я хвилювалася за тебе.
Ходімо. Шрам чекає на нас.
Чудова робота, Але. Це було дуже спритно.
Може, зачекаємо полковника?
Ні, ми самі його схопимо і змусимо благати Вінрі про прощення.
Ховайся!
Не віриться, що ця дівчина — принцеса…
Чекай. Хто принцеса?
Що? Ти що, не чув Ліна?
Мей — претендентка на трон, принцеса з родини Чан.
Принцеса? Вона?
Не може бути.
Тобі потрібно щось окрім їжі та води?
Гаразд. Я пішла.
Тепер ти не втечеш.
Прийняття своєї кари
свідчить про добрі наміри.
Га?
Та ну?
Хіба в тебе не травмована нога?
Ти не зможеш протистояти мені з такою ногою.
Ти мені не зашкодиш, якщо не торкатимешся мого тіла.
Чудово, спрацювало.
Чудова робота, Але.
Ти завжди для втечі руйнуєш землю під собою.
-Еде, швидше, зафіксуй йому праву руку. -Ага.
Я зруйнував не лише ту підлогу.
Божевільний покидьок…
Ай.
Вінрі!
Відійди.
Ідіот, нащо її привів?
Це я вмовила їх взяти мене із собою.
Не наближайся до нього.
Усе добре.
Та яке в біса добре.
Дай нам поговорити.
Я хочу подивитися йому в очі та поговорити.
Чому ти вбив моїх батьків?
Що б я не сказав, це буде лише виправдання.
Я справді вбив ту пару лікарів, Рокбеллів.
Тому, як їхня донька,
ти маєш право засуджувати мене.
Ти стечеш кров'ю, якщо не подбати про твою руку.
Мої батьки
теж так вчинили би.
Мої мама й тато врятували тобі життя,
і, мабуть, вони мали на те причину.
Тобто, ти мені пробачаєш?
Не перекручуй.
Я не пробачу вбивство.
Ти маєш це стерпіти.
Ви просите мене пробачити державну армію?
Стерпіти — не те саме, що й пробачити.
Ти не маєш пробачати несправедливість цього світу.
Як людина, ти маєш злитися.
Але також ти маєш стерпіти.
Потрібно терпіти та терпіти, до кінця,
доки не розірветься коло ненависті.
Негативні емоції рухають світ у негативному напрямку.
А добрі емоції рухають світ до добра.
Вінрі…
Усе добре. Я не плакатиму.
Це рішення Вінрі,
але, якби ми вирішували, ми би тебе притягнули на їхні могили.
Прийми мовчки свою кару та заплати за свої злочини.
У мені…
гній, що називають ненавистю, який зародився під час війни.
І через цей гній
навіть Бог мене не врятує.
Я заслуговую потонути у бруді та зникнути.
Дівчино.
Нічого не зміниться, навіть якщо я вибачусь,
і я не сподіваюся на твоє прощення.
Але…
Мені шкода.
Еде! У нас проблема!
Мустанг
убив Хтивість.
Мустанг!
Що це в біса таке?
Полковнику!
Еде, Шрам утік!
Дідько!
Вінрі!
Швидше, забирайся звідси!
І ви теж. Забирайтеся!
Я зараз повернусь!
Лейтенанте, увези їх.
Чекай. Я не можу вас тут залишити!
Ти поранений і затримаєш нас.
У тебе ще будуть свої битви.
Подбай про Вінрі.
Обіцяю.
Лейтенанте!
Мустанг
убив Хтивість.
Гей, Обжерливість!
Вгамуйся, Обжерливість.
Я казав тобі не їсти вогняного полковника і цих коротунів.
Мустанг убив Хтивість!
Отець буде злий.
Отець буде злий?
Так. Отець буде злий на тебе.
Злий на мене…
Гаразд. Я беру на себе Заздрість, а ви — Обжерливість.
Мені не можна тебе їсти!
Покидьок!
Мені не можна тебе їсти!
Зроби це, Обжерливість!
Ліне! Він тебе з'їсть!
Чекай! Не їж людські жертви!
Брате!
Ой. Я з'їв людську жертву.
Брате…
Брате!
І Заздрість з'їв.
Брате! Ліне!
Виплюнь їх! Виплюнь мого брата і Ліна!
Не можу. Я їх з'їв.
Не може бути.
Брате…
Що за сморід.
Як же тут тхне.
Запах заліза.
Це кров?
Точно, Обжерливість мене з'їв.
Гей, тут хтось є?
Це що в біса таке?
Але!
Тупий принце!
Ти кого тупим назвав?
Ти насмілився так розмовляти з принцем?
О, ти в порядку.
То де ми?
Не знаю.
Весь мій шлях сюди було темно.
Це ви?
Заздрість.
Покажи нам вихід.
Виходу немає.
Цього разу він дійсно облажався.
Обжерливість, ідіот такий, навіть мене з'їв.
Тобто, ми справді в шлунку Обжерливості?
Обжерливість — це Портал правди, який створив Отець.
Портал правди?
Але Портал правди не так виглядає зсередини.
Це
підробка, невдала спроба Отця створити портал, навіть попри всю його силу.
Підробка?
Так.
Порожнеча між реальністю та правдою.
Звідси немає виходу.
Гей, а що таке Портал правди?
Звідси ніхто не вибереться.
Ми можемо лише чекати, доки нас не полишать сили та життя.
Ми всі тут помремо.
-Ти брешеш! -Не брешу.
Ми тут усі помремо.
Не кажи дурниць!
Ти…
навіть не…
Хочеш битися, хлопчисько?
Ну давай!
Я покажу тобі дещо цікаве перед смертю.
Здається, це недобре.
Ага.
ДАЛІ БУДЕ…
Переклад субтитрів: Катерина Волобуєва