Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- סמוך לסוף מלחמת העולם השנייה -‬
‫- רכס הרים במחוז תונגסונג,‬ ‫נאקון סי תמרט -‬
‫אל תדאגו. עץ נפל.‬
‫דואי,‬
‫תשמיע להיט.‬
‫זו כנופיית הגנבים התאילנדים!‬
‫מדהים, נכון?‬
‫זה כואב, נכון?‬
‫איזו הרגשה טובה!‬
‫ג'ונג, תיזהר!‬
‫תתפסו אותם!‬
‫אש! תקיפו אותם!‬
‫יאדה, תתכופפי!‬
‫קחו את האספקה שלהם ותחלקו הכול לאנשים.‬
‫ואת כלי הנשק האלה תחזירו לבסיס שלנו.‬
‫תותחים, לבסיס!‬
‫- כנופיית רכבת הזהב -‬
‫- בסיס קו־ווה תונגסונג -‬
‫קו, חביתת הסרטנים שלי כבר מוכנה?‬
‫סרטן בתחת שלי! תאכל מה שיש.‬
‫או שאתה רוצה את חביתה מהביצים שלי?‬
‫כן, תביא אותה לכאן.‬
‫יאדה, תעבירי את זה למטומטמים האלה.‬
‫תן לי.‬ ‫-קחי.‬
‫כאילו אני הטבח שלהם.‬
‫ג'ונג, תטעם את זה. זה טעים.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫הנה הדג המטוגן שלך בכורכום.‬
‫איזה דג זה?‬
‫הבשר שלו רך כמו שלי.‬
‫העוף נשרף.‬
‫תפסיק לנשוף. מה?‬
‫אתה מתעלם ממני.‬
‫מונט, חתיכת אידיוט!‬
‫תפסיק לשחק עם דינמיט! אתה תהרוג את כולנו!‬
‫אל תמהר.‬
‫הכול שלך.‬
‫שרדת סכינים וקליעים.‬ ‫אתה לא יכול למות מחנק מעצם דג.‬
‫עצמות דגים לא יגמרו אותו,‬
‫אבל נשים כן.‬
‫זה לא יקרה. אני אגמור אותן.‬
‫נכון, אתה חתיך.‬
‫היי, דאם.‬
‫אל תיתן לפצע שלך להכניע אותך.‬
‫איזה פצע, מונט?‬
‫לא ירו בי.‬
‫הפצע שנמצא פה.‬
‫מונט.‬
‫לך מפה!‬ ‫-שרירי, אבל לא יודע לפלרטט.‬
‫מונט!‬ ‫-מטומטם.‬
‫הוא יודע להתגרות כמו מקצוען.‬
‫דאם, כל הקעקועים האלה עושים לי סחרחורת.‬
‫זה ענייני. תניח לי, קו.‬
‫פטמות מקפצות, מה?‬
‫זה בסיסי.‬
‫דאם, תראה את שלי.‬
‫תסתכל.‬
‫הוא מקפץ.‬
‫מספיק. תירגע. לך לישון.‬
‫תן לי לראות.‬ ‫-לא, ג'ונג.‬
‫לא מגיע לך להציץ בזין שלי.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-לעזאזל. מה הקטע, מונט? הפחדת אותי.‬
‫יש לנו משהו כיפי לעשות.‬
‫מה זה?‬
‫מה כתוב בטקסט היפני?‬
‫זו תוכנית להובלת סחורות‬ ‫ברכבת מתאילנד למלאיה,‬
‫ולסיים בסינגפור.‬
‫וגם תוכנית אבטחה לשיירת רכבת האספקה‬ ‫בעוד שישה חודשים, קו.‬
‫מה הסימן האדום הזה?‬
‫כתוב פה,‬
‫"הרכבת הזאת תוביל מטען חשוב."‬
‫- האט יאי, סונגקלה -‬
‫אין מצב. היפנים יעבירו גראס?‬
‫לא!‬
‫אז מה זה?‬
‫אין לי מושג.‬
‫אוף!‬
‫איזה בזבוז זמן.‬
‫מטען חשוב?‬
‫מה זה יכול להיות?‬
‫- המפכ"ל לואנג ארונפיוואט -‬
‫לואנג ארונפיוואט.‬
‫זו ההזדמנות הגדולה שלנו לחסל את היפנים.‬
‫לא משנה מה יש בשיירה,‬
‫עלינו לגלות את היום והשעה המדויקים‬ ‫שבהם היא תחלוף על פני קאוצ'ומתונג.‬
‫שמעתי‬
‫שכמה חיילים יפנים נסוגים מבורמה‬
‫אחרי שלא הצליחו להדוף את הבריטים.‬
‫היפנים מפסידים במלחמה.‬
‫אני חושב שהם ייסוגו‬ ‫חזרה למטה שלהם בסינגפור.‬
‫אם זו נסיגה,‬
‫למה האבטחה כבדה?‬
‫אולי יש אישיות חשובה‬ ‫או אוצר יקר ערך ברכבת.‬
‫הנקודה היא‬
‫שאנחנו נלמד אותם לא לרמוס אדמות של אחרים.‬
‫נאום מגניב.‬
‫טוב, תקשיבו.‬
‫נפעל במסווה בעיירה נאקון‬ ‫כדי לאסוף מודיעין.‬
‫כמה מהמסמכים האלה נחתמו על ידי‬ ‫לואנג ארונפיוואט, מפקד המשטרה החדש.‬
‫הוא בטוח יודע על זה.‬
‫- מפקדת הפיקוד השלישי‬ ‫סניף הדואר, נאקון סי תמרט -‬
‫בדקנו את מפת המדינה.‬
‫אפשר לראות ששטח החוף שלנו‬ ‫התרחב ביותר מ־2,400 ק"מ.‬
‫יש גם אוכלוסייה גדולה החיה לאורך החוף.‬
‫זו הסיבה הראשונה.‬
‫הסיבה השנייה היא שהים הוא האוצר היקר שלנו.‬
‫הסיבה השלישית היא‬
‫שהים הדרומי משמש בדרך כלל‬ ‫נתיב לאויבינו לפלוש למדינה,‬
‫משום שהם רואים בזה ציר תחבורה נוח,‬
‫ואוניות מתאימות במיוחד למבצעים מהסוג הזה.‬
‫שלוש הסיבות האלה…‬
‫הם לא היו כאלה עשירים‬ ‫בלי לקשור קשר עם היפנים.‬
‫אני שונא שוטרים מושחתים.‬
‫אני חושב על אבא שלך‬ ‫בכל פעם שאני רואה אותם.‬
‫אתה יודע שאבא שלך ואני‬ ‫היינו החברים הכי טובים, נכון?‬
‫סיפרת לי אין ספור פעמים.‬
‫ושהוא נורה למוות על ידי המשטרה?‬
‫סיפרת לי אין ספור פעמים.‬
‫יש דבר אחד…‬ ‫-סיפרת לי אין ספור פעמים.‬
‫עוד לא.‬
‫ממש לפני שהוא מת,‬ ‫הוא השאיר לך את מילותיו האחרונות.‬
‫מילותיו האחרונות אליי?‬ ‫-כן.‬
‫לפני שהוא מת?‬
‫כן.‬
‫תישאר איתי, מאן.‬
‫מאן.‬
‫מאן, אתה לא יכול למות.‬
‫קו־ווה, אני לא אשרוד.‬
‫לפני שאמות,‬
‫אתה יכול להבטיח לי משהו?‬
‫אני מבטיח.‬
‫תציל את הבן שלי.‬
‫הם לקחו אותו כדי למכור אותו‬ ‫בגבול עם מלאיה.‬
‫אני מבטיח.‬
‫עוד דבר אחד…‬
‫אני מבטיח.‬
‫עוד לא אמרתי לך מה זה.‬
‫אידיוט.‬
‫אני רוצה להשאיר את מילותיי האחרונות לבני.‬
‫מה המילים? תגיד לי!‬
‫תגיד אותן! מה המילים?‬
‫תגיד אותן!‬
‫אההה…‬
‫בקול רם, מאן. בקול רם!‬
‫אההה…‬
‫מאן!‬
‫אההה…‬
‫זה הכול?‬
‫כן, זה הכול.‬
‫מה זה אומר, קו?‬
‫רק אלוהים יודע.‬
‫עד עכשיו אני עדיין לא מצליח להבין‬
‫מה המשמעות של "אההה".‬
‫אההה…‬
‫מה זה אומר?‬
‫אבל יש לנו תה.‬
‫הנה זה. הוא מיפן.‬
‫הריח שלו ימלא את ביתך.‬
‫הוא טוב. תסמכי עליי.‬
‫איך אוכל לעזור לך?‬
‫האופניים האלה יובאו ממלאיה?‬
‫כן, הם ממלאיה.‬
‫כל המוצרים שלך יפים.‬
‫יש עוד דברים בפנים.‬
‫עוד דברים בפנים?‬
‫תיכנס, בבקשה.‬
‫מרשים.‬
‫אפילו בזמן מלחמה,‬ ‫את עדיין מוצאת דברים למכור.‬
‫תרגיש חופשי להסתכל מסביב.‬
‫שים את זה כאן.‬
‫תחזור מהר. המפקד רוצה‬ ‫שתעביר דברים בשביל היפנים.‬
‫בסדר.‬
‫אני אקח את זה.‬
‫- קוטקס - תחבושות היגייניות -‬
‫בשביל אשתך?‬
‫אני מת על זה. זה מלוח וטעים.‬
‫היי, מונט, בוא נלך. הדרך פנויה.‬
‫תיצמד לתוכנית א'.‬ ‫-מה תוכנית ב'?‬
‫אין תוכנית ב', שמוק.‬
‫רק שאלתי.‬ ‫-שאלה טיפשית, אידיוט.‬
‫מה? למה הם זרקו פה את השקים?‬
‫אם זה נשבר, האדון יהרוג אתכם.‬
‫הסתומים האלה אף פעם לא עושים כדבריי.‬ ‫אני אפטר את כולם.‬
‫היי, מונט.‬
‫מה זה?‬ ‫-נדפקנו.‬
‫בבקשה, אל"ם מאדה.‬
‫תסתתר.‬ ‫-למה?‬
‫תשתוק. בוא אחריי, אידיוט.‬
‫לאן?‬
‫תודה.‬
‫מאיפה אתה? מעולם לא ראיתי אותך.‬
‫אני מלאנקה.‬
‫אני מנהל שם עסק סיטונאי.‬
‫יש לי סחורה מיפן וממלאיה שאשמח להראות לך,‬
‫במידה שאת מעוניינת.‬
‫גברת…‬
‫צ'ומפן.‬
‫אני צ'ומפן.‬
‫שם יפה.‬
‫הוא מתחרז עם שלי.‬
‫מה שמך?‬
‫ג'ונג. שמי ג'ונג.‬
‫איך זה מתחרז עם השם שלי?‬
‫אנחנו רוצים להודות לך‬
‫על אספקת כוח האדם‬ ‫לסיוע בבניית מסילת הברזל.‬
‫דאגנו לזיכיון הכרייה שלך.‬
‫הכול מסודר.‬
‫תודה רבה, אל"ם מאדה.‬
‫אבל‬
‫אנחנו גם צריכים להודיע לך‬ ‫על עניין חשוב נוסף‬
‫בנוגע להובלת האספקה שלנו.‬
‫בשבוע שעבר‬
‫שדדו אותנו שוב.‬
‫מה?‬
‫בחודש האחרון‬
‫השיירה שלנו נשדדה שלוש פעמים.‬
‫איבדנו הרבה כלי הנשק ואספקה.‬
‫כנופיית הגנבים התאילנדים.‬
‫אבל‬
‫שמענו שהם לא היו גנבים תאילנדים רגילים.‬
‫זו הייתה הכנופיה בראשות‬
‫קו־ווה תונגסונג,‬
‫השודד הידוע לשמצה מנאקון סי תמרט.‬
‫קו־ווה?‬
‫מה קרה, מונט? מה קרה?‬
‫אני חושב על אבא שלי.‬ ‫-עכשיו? ברצינות? חתיכת חרא.‬
‫אני חושב על מילותיו האחרונות.‬
‫אז…‬
‫הגנרל נקאמורה יפקח על זה בעצמו.‬
‫שקט. תשתוק.‬ ‫-מה זה אומר?‬
‫מי נמצא שם?‬
‫לכו לבדוק. למה אתם מחכים?‬
‫כן, אדוני!‬
‫אף אחד, אדוני.‬
‫אני מניח שדמיינתי את זה.‬
‫בסדר, אני אלך עכשיו.‬
‫כן, אדוני. אני אלווה אותך החוצה.‬
‫זה היה קרוב, שמוק!‬
‫רק רציתי לדעת מה המשמעות של "אההה…"‬
‫הנה זה, אדוני.‬
‫בתמורה לידה של בתך.‬ ‫-טוב. בסדר.‬
‫ראש הכפר, יש לנו בעיה.‬ ‫צ'ומצ'אן בורחת עם קו־ווה.‬
‫קו־ווה, העזת לקחת את בתי מהבית שלי?‬
‫בן זונה.‬
‫לא. אתה תפגע בצ'ומצ'אן.‬
‫אל תירה. אתה תפגע בה.‬
‫אמרתי לך לא לירות. אתה תפגע בצ'ומצ'אן.‬
‫קו־ווה, אני אצוד אותך עד יום מותך.‬
‫קו־ווה!‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫תירה! קדימה!‬
‫תירה כמו הגנב המתועב שאתה, קו־ווה!‬
‫אני לא גנב, סגן רונג.‬
‫אני מתפרנס ביושר, אבל אתה נטפל אליי.‬
‫בסדר. אתה רוצה שאהיה גנב,‬ ‫אז אני אהפוך לגנב בשבילך, אידיוט.‬
‫מותק, אתה חייב להסתכל על זה.‬
‫תראה.‬
‫ראיתי את הכרזה הזו בכל מקום כשהלכתי לשוק.‬
‫שמוק. זה בכלל לא דומה לי.‬
‫מותק, תפסיק להיות שודד. אני מתחננת.‬
‫נראה שהשוטרים רציניים הפעם.‬
‫האם המצב ישתפר אם אפסיק להיות פורע חוק?‬
‫האם פקידי ממשל מושחתים‬ ‫וסוחרים עבריינים יפסיקו גם?‬
‫לדלתות יש מנעולים,‬ ‫ולאנשי נאקון יש אקדחי גלוק!‬
‫אם ייאלצו אותי לוותר,‬
‫אני אפוצץ להם את הראש!‬
‫אבל אני דואגת לך.‬ ‫אני לא רוצה שיקרה לך משהו.‬
‫צ'ומצ'אן,‬
‫אני מבטיח‬
‫שאדאג לך לנצח.‬
‫איזה חודש?‬
‫שלישי או רביעי.‬
‫הזמן טס.‬
‫מותק, איך נקרא לילד שלנו?‬
‫לי קוראים קו־ווה.‬
‫צ'ומצ'אן.‬
‫קו־ווה וצ'ומצ'אן.‬
‫אם זה בן, נקרא לו קוצ'ום.‬
‫אם זו בת, נקרא לה צ'אנווה.‬
‫איזה מין שם זה? צ'אנווה?‬
‫לא, אני לא מסכימה לשם הזה.‬
‫אתן לך להחליט. אני לא טוב בזה.‬
‫אגיד לך מה, אם זה בן, נקרא לו…‬
‫צ'ואיצ'אן.‬ ‫-צ'ואיצ'אן?‬
‫אם זו בת, נקרא לה…‬
‫צ'ומפן.‬
‫איך זה נשמע?‬ ‫-צ'ומפן?‬
‫זה שם ממש יפה. כמו שם של מלאך.‬
‫אבא, זאת אני.‬
‫תוכל לעזור לי?‬
‫בבקשה.‬
‫לפחות הוא מעולם לא הרג אף אחד.‬
‫אני יכול לעזור לך.‬ ‫סגן רונג אמר שהוא ימצא דרך.‬
‫למה שסגן רונג יעזור לי?‬
‫שברתי את ליבו ועזבתי אותו‬ ‫באמצע החתונה שלו.‬
‫אני חושבת שהוא עדיין‬ ‫נוטר טינה לי ולקו־ווה.‬
‫צ'ומצ'אן, תקשיבי לי.‬
‫סגן רונג עדיין אוהב אותך.‬
‫הוא יעשה הכול כדי לשמח אותך.‬
‫זה לא קשור אליי.‬
‫אני דואגת לקו־ווה. אני חוששת שהוא בסכנה.‬
‫אז אם אסכים, מה הלאה?‬
‫את לא צריכה לעשות כלום.‬
‫פשוט קחי את קו־ווה‬ ‫לתחנת הרכבת בצומת קאוצ'ומתונג‬
‫ביום ראשון הקרוב.‬
‫אבל אל תגלי לו,‬ ‫אחרת הוא לעולם לא יסכים לבוא.‬
‫וסגן רונג ימשיך משם.‬
‫- צומת קאוצ'ומתונג -‬
‫צ'ומצ'אן, למה הבאת אותי לכאן?‬
‫מותק, תסמוך עליי, בסדר?‬
‫בואי, צ'ומצ'אן.‬
‫קו־ווה!‬
‫צ'ומצ'אן!‬
‫קו־ווה, אני מצטערת.‬
‫צ'ומצ'אן!‬
‫תעזבו אותי.‬
‫קו־ווה, אני מצטערת.‬
‫צ'ומצ'אן!‬
‫אתה רוצה תמונה כזאת?‬
‫יש לי מצלמה. אני יכול לצלם אותך.‬
‫אבל עכשיו אנחנו צריכים לברוח‬ ‫אחרת נמות. קדימה!‬
‫תעזרו לי!‬
‫שמישהו יעזור לי!‬
‫הבלמים לא עובדים!‬
‫אלוהים. קו, בוא!‬
‫תעצרי!‬
‫הנה אני בא!‬
‫אני כאן, גברתי. תירגעי.‬
‫תירגעי.‬
‫תקשיבי לי. תלחצי על הבלמים. עכשיו.‬
‫אני לוחצת,‬
‫אבל המכונית לא עוצרת!‬
‫לא פלא שהיא לא עוצרת.‬
‫את לוחצת על דוושת הגז,‬ ‫לא על דוושת הבלמים!‬
‫איזו סתומה. את פשוט טיפשה.‬
‫אל תכעס עליי. אני לא יודעת מה לעשות.‬
‫אמרתי לך ללחוץ על הבלמים!‬ ‫-כבר לחצתי!‬
‫את נוהגת בצורה מסוכנת.‬
‫זו הפעם הראשונה שאת נוהגת, נכון?‬
‫כן. לא הצלחתי להבחין‬ ‫בין דוושת הבלמים לדוושת הגז.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-מי?‬
‫מה אתה?‬ ‫-האבא הארור שלך.‬
‫תודה לשניכם, על שהצלתם את חיי.‬
‫בבקשה, תיכנסו.‬
‫זה הבית שלי.‬
‫בבקשה, תיכנסו.‬
‫בוא נלך.‬
‫תזרום עם זה.‬
‫תירגע, מונט. אידיוט!‬
‫גברתי, מישהו התקשר‬ ‫ואמר שהבלמים שלך לא עבדו.‬
‫את בסדר? נפצעת?‬
‫אני בסדר, קיו. אני בטוחה עכשיו.‬
‫למרבה המזל, שני האנשים האלה הצילו אותי.‬
‫איך קוראים לכם?‬
‫אני צ'ומפן.‬
‫אני צ'ואנג.‬
‫תקראי לי "אחי".‬
‫אבל את יכולה לקרוא לו "דוד".‬
‫קוראים לו הדוד צ'אם.‬
‫מאיפה אתם? מעולם לא ראיתי אתכם כאן.‬
‫אנחנו מהאט יאי.‬
‫מכרנו שם עוף מטוגן.‬ ‫העסק נכשל, אז באנו לפה לעבוד.‬
‫יש כל כך הרבה שודדים בהאט יאי.‬
‫הם מסוכנים מאוד.‬ ‫אנחנו לא יכולים לבטוח באף אחד.‬
‫קיו, קחי את הדברים‬ ‫מהמכונית לתוך הבית, בבקשה.‬
‫בסדר, גברתי.‬
‫את בסדר? מה קרה?‬
‫אבא, אני לא אנהג שוב.‬
‫לעולם לא. אני מפחדת מדי.‬
‫תודה לאל שהם הצילו אותי.‬ ‫יכולתי להיות בצרה רצינית.‬
‫תודה רבה שהצלתם את בתי.‬
‫על לא דבר. אנחנו עוזרים לכל מי שנמצא בצרה.‬
‫קח את זה.‬
‫מה קרה?‬
‫תראו.‬
‫שתי יונים מזדווגות.‬
‫אתה יודע לנהוג?‬
‫כן, הוא יודע.‬
‫אבא, בבקשה תעסיק אותו כנהג שלי.‬ ‫אני לא אנהג שוב.‬
‫הם מחפשים עבודה.‬
‫תעסיק גם את צ'ואנג‬ ‫כי הגנן שלנו התפטר לא מזמן.‬
‫בבקשה, אבא.‬
‫בואי נשאל אותם קודם‬ ‫אם הם רוצים לעבוד בשבילנו.‬
‫לא…‬ ‫-אין שום בעיה.‬
‫אנחנו נשמח לשרת אותך, אדוני.‬
‫אדוני, משהו גדול מתרחש.‬
‫מה קורה?‬
‫מרחץ דמים, אדוני.‬
‫נהדר!‬
‫תמשיכו להילחם.‬ ‫תילחמו עד שתיפלו כדי שאתעשר יותר.‬
‫- חנות ירח מלא -‬
‫תודה.‬
‫מר ג'ונג, הגעת מוקדם כל כך היום.‬
‫אבל הלב שלי היה כאן בשבילך מאז אמש.‬
‫קח את זה לחדר, בבקשה.‬
‫תכניס את זה פנימה.‬
‫לבוש כמו כוכב קולנוע? איזה אידיוט.‬
‫זו ההזמנה שלך, גברת צ'ומפן.‬
‫יש לי עוד משהו להראות לך.‬
‫נפלא.‬
‫חיפשתי את זה.‬
‫תודה.‬
‫בשמחה.‬
‫מה?‬
‫דוד צ'אם.‬
‫שכחתי את הארגז השני על השולחן בבית.‬
‫תוכל להביא לי אותו?‬ ‫-לך.‬
‫למה היא שוכחת דברים?‬
‫לך. אני אישאר.‬
‫דוד צ'אם.‬
‫בסדר, גברתי.‬
‫בכל אופן, זה הזמן לארוחת צהריים. את רעבה?‬
‫אתה רעב? אז תאכל את כפות הרגליים שלי.‬
‫מה יש לו?‬
‫הוא בטח מסטול מתה קראטום.‬
‫אדוני, תרחם עלינו, בבקשה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫בבקשה.‬ ‫-מספיק.‬
‫אתם לא רואים את הריבית שהצטברה?‬
‫תביאו את הכסף שלי.‬ ‫רק אז תקבלו את שטר המכר שלכם בחזרה.‬
‫אבל איפה אשיג סכום כזה?‬
‫הריבית הגדילה את הסכום באופן משמעותי.‬
‫בבקשה.‬ ‫-היה לך אומץ כשביקשת את הכסף.‬
‫ותראי איך את מתחננת על לשטר המכר שלך.‬
‫לעזאזל.‬
‫אדוני!‬ ‫-מה עכשיו?‬
‫סאקור עומד להיכנס לזירה.‬
‫סאקור, יקירי.‬
‫סאקור, יקירי!‬
‫זה סאקור שלי!‬
‫סאקור, יקירי!‬
‫זה ממש טעים.‬
‫איך שמעת על המקום הזה?‬ ‫אני גרה כאן ולא ידעתי עליו.‬
‫כי אני חכם וגם חמוד.‬
‫אז איפה אתה גר? או שאתה נוסע מפה ללאנקה?‬
‫אני בדרך כלל חוזר אם אני מסיים מוקדם.‬
‫נולדת בלאנקה? המשפחה שלך גרה שם?‬
‫נולדתי בלאנקה.‬
‫אם משפחה משמעה רעיה,‬
‫אז אין לי אחת כזו.‬
‫גם ההורים שלי הגיעו מלאנקה,‬ ‫אבל הם מתו לפני זמן רב.‬
‫צר לי לשמוע.‬
‫צר לך לשמוע שאין לי רעיה?‬
‫מר ג'ונג!‬
‫למעשה,‬
‫הייתי יתום.‬
‫אחרי שאיבדתי את הוריי,‬
‫כנופיית חוטפי ילדים‬
‫באה ולקחה אותי יחד עם עוד שלושה יתומים‬
‫כדי למכור אותנו בגבול עם מלאיה.‬
‫למרבה המזל,‬
‫אדם בעל לב גדול…‬
‫בא והציל אותנו בדיוק בזמן.‬
‫הוא גידל אותנו כילדיו.‬
‫הגיע הזמן לאכול. תפסיקו לשחק.‬
‫אתם רוצים דג?‬
‫ג'ונג, אתה האח הגדול.‬ ‫תדאג לאחים ולאחות שלך.‬
‫בטח, קו.‬ ‫-תאכלו. תחלקו זה עם זה.‬
‫מונט, למה נתת לדאם מכה בראש?‬
‫אני מגדל קופים?‬
‫אתם אוכלים מאותו סיר, אז אל תריבו.‬
‫החביתה נראית ממש טוב.‬ ‫-תאכלו.‬
‫נולדנו כבני אדם,‬
‫אז אל תתעללו בחלשים‬
‫ואל תיתנו לאף אחד להתעלל בכם או לנצל אתכם.‬
‫נהדר.‬
‫תמשוך את זה.‬
‫האגרופים שלכם לא נועדו רק למשחקים.‬
‫הרגליים שלכם לא נועדו‬ ‫כדי לדרוך על חרא של עופות.‬
‫אתם חייבים להילחם.‬
‫אם לא תילחמו,‬
‫אתם תמותו.‬
‫כל אחד מכם צריך שם בדוי.‬
‫ג'ונג לאנקה.‬
‫יאדה נופיטום.‬
‫דאם סיצ'ון.‬
‫מונט רונפיבון…‬
‫איפה הוא?‬
‫מונט!‬
‫שמוק!‬
‫אידיוט.‬ ‫-הוא כמו האבא האמיתי שלנו.‬
‫עיוור, אני עיוור עכשיו.‬
‫הוא לימד אותנו להילחם…‬ ‫-אני עיוור עכשיו.‬
‫כדי שאף אחד לא יטריד אותנו שוב.‬
‫האם אגדל להיות יפה כמוך, דודה צ'ומצ'אן?‬
‫כמובן. את תהיי יפה מאוד.‬
‫כל הבחורים הצעירים בדרום בטוח יתאהבו בך.‬
‫אני לא רוצה גבר אחר.‬
‫אני רוצה שרק ג'ונג יאהב אותי.‬
‫באמת?‬
‫את עייפה. תלכי לישון.‬
‫כולם ללכת לישון.‬
‫אני אשיר לך שיר ערש.‬
‫"שקט, קטנטונת, הגיע הזמן לישון…"‬
‫והדודה…‬
‫"תנוחי לך…"‬ ‫-טיפלה בנו כמו אימא אמיתית.‬
‫"הרוחות בבית‬
‫"אל תקניטו את הילדה הזו ואל תרדפו אותה‬
‫"רוח שומרת שלי, אל תפחידי אותה‬
‫"תרדימי את הילדה המתוקה הזאת‬
‫"תלכי לישון‬
‫"תני לה לנוח,‬ ‫תנדנדי אותה בעדינות עד שתירדם…"‬
‫אז אנחנו אוהבים את שניהם מאוד.‬
‫זה נפלא.‬
‫אז מי הוא הזוג הנדיב?‬
‫את תפגשי אותם יום אחד.‬
‫אני מקווה שתהיה לי הזדמנות.‬
‫ואני מקווה שאזכה לפגוש את אבא שלך.‬
‫אני מצטערת שלא סיפרתי לך מי זה אבא שלי,‬
‫כי כולם רוצים להתקרב אליו,‬
‫כולל אותך.‬
‫אני רוצה הזדמנות להכיר אותו,‬
‫כדי שאוכל לבקש ממנו רשות לצאת עם הבת שלו.‬
‫את חושבת שהוא יאפשר את זה?‬
‫ובכן,‬
‫אני מניחה שכן.‬
‫אבל בחודש הבא‬ ‫אני צריכה לנסוע למלאיה עם אימא שלי,‬
‫כנראה לכמה ימים.‬
‫אז…‬
‫קחי את הטבעת הזאת‬
‫כדי שתחשבי עליי.‬
‫אז…‬
‫קח את השרשרת הזאת‬
‫כדי שתחשוב עליי.‬
‫אני מבטיח‬
‫שאענוד אותה כל הזמן.‬
‫מה קרה, יאדה?‬ ‫-תתניע את המכונית.‬
‫אבל ג'ונג…‬ ‫-תתניע את המכונית המחורבנת.‬
‫היי. הנה החולצה שלך, ג'ונג.‬
‫כיבסתי אותה בשבילך.‬ ‫-תודה.‬
‫מי נתן לך את זה?‬
‫זה שום דבר.‬
‫תן לי לראות שוב.‬
‫היי.‬
‫זה של בחורה…‬ ‫-היי!‬
‫אמרתי שזה שום דבר.‬
‫אני נוסע למרכז העיר.‬
‫ג'ונג, חכה.‬
‫אני צריך לדבר איתך, גבר אל גבר.‬
‫דבר, דאם.‬
‫אתה יודע שאני לא רואה את יאדה כאחות, נכון?‬
‫כן, שמתי לב.‬
‫ואתה יודע שהיא מאוהבת בך מאוד, נכון?‬
‫אני רוצה שתהיה כן איתה.‬
‫אני מבין אותך, אבל אני חושב‬ ‫שהיא יודעת שאני רואה בה אחות.‬
‫ג'ונג,‬
‫אני רק רוצה שתגיד לה שזה לעולם לא יקרה.‬
‫אם אגיד את זה,‬ ‫היא תתחיל להתעניין בך פתאום?‬
‫תקשיב לי.‬
‫אין לי שום קשר לזה.‬
‫אם היא לא מתאהבת בך, זו הבעיה שלך.‬
‫ג'ונג!‬
‫מתי הפעם הבאה?‬
‫אולי בעוד כמה חודשים.‬
‫הגנרל נקאמורה יגיע לפה מטנאוסרי בשבוע הבא.‬
‫ייתכן שזה עניין חשוב.‬
‫הגנרל נקאמורה?‬
‫איך אתם יכולים לעמוד מנגד‬ ‫ולראות את כלי הרכב הצבאיים שלנו‬
‫נשדדים שוב ושוב על ידי גנבים מרושעים כאלה?‬
‫איך אתם יכולים לתת לגנבים העלובים האלה‬
‫לשדוד את השיירות הצבאיות שלנו שוב ושוב?‬
‫מישהו אמר‬
‫שאתה השוטר הכי טוב בדרום‬ ‫למלחמה בפשע המאורגן,‬
‫אבל זה נשמע כמו סיפור‬ ‫שנועד להערים על ילדים ועל אנשים רגילים.‬
‫מישהו אמר שהיית פעם לוחם פשע מובחר.‬
‫זה בטח סתם סיפור כדי לשטות בילדים ובאנשים.‬
‫אם משהו ישתבש שוב,‬
‫עסקת הזיכיון שלך עם הצבא היפני‬
‫לא תצא לפועל לעולם.‬
‫וההודאה שלך…‬
‫זיכיון.‬
‫עסקת הזיכיון שלך עם הצבא היפני‬ ‫לא תצא לפועל לעולם.‬
‫אני כבר יודע. הוא אמר את זה בתאילנדית.‬
‫אדוני,‬
‫אני מתנצל.‬
‫אני אצוד אותם‬
‫כדי שתוציא אותם להורג במו ידיך.‬
‫יש במדינה הזאת הרבה דברים טובים.‬
‫למרבה הצער, מספר השודדים‬ ‫משתווה למספר היתושים.‬
‫והכי חשוב,‬
‫אני שונא שודדים יותר ממה שאני שונא יתושים.‬
‫תוכל להשתמש בחומר דוחה יתושים, אדוני.‬
‫אם לא תטפל בזה,‬
‫אני אערוף את ראשיהם של השודדים במו ידיי.‬
‫קוראים לה צ'ומפן,‬
‫הבת היחידה של לואנג ארונפיוואט, אדוני.‬
‫בואו נלך.‬
‫זה כבד?‬
‫כבד בטירוף.‬
‫לא, כלומר, בכלל לא.‬
‫דוד צ'אם וצ'ואנג,‬ ‫אתם יכולים לשים אותם בחדר האוכל.‬
‫בסדר, גברתי.‬ ‫-אני אטפל בהם אחר כך.‬
‫תודה.‬
‫אין בעיה.‬
‫תתקדם.‬
‫מה זה?‬
‫מה יש בפנים?‬
‫תטפל באנשים בפאק פנאנג‬ ‫ותוריד את ערך המשכנתאות.‬
‫האדמה טובה מדי.‬
‫מובן?‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫אלוהים אדירים.‬ ‫הפרצוף של הליצן הזה תמיד מטונף.‬
‫- מותג: באנגפייר‬ ‫שיר: האט פה דאנג -‬
‫- מאת פראפון סמוטג'מורן -‬
‫מונט, דפוק שכמוך.‬
‫אתה בסדר? אתה לא מרגיש טוב?‬
‫זו תמונה של אימא שלי כשהיא הייתה צעירה.‬ ‫נכון שהיא הייתה יפה?‬
‫היא עדיין יפה.‬
‫אבל עכשיו היא במלאיה בענייני עסקים.‬ ‫היא תחזור בשבוע הבא.‬
‫שניכם תפגשו אותה בקרוב.‬
‫לואנג ארונפיוואט,‬ ‫שהיה ידוע כסגן רונג בעברו,‬
‫היה האיש שזרק אותי לכלא לפני 20 שנה‬
‫ולקח ממני את צ'ומצ'אן.‬
‫מזל שהוא לא זיהה אותך, קו.‬
‫איך הוא יכול לזהות אותו?‬
‫בעבר לקו היה ראש מלא שיער.‬
‫עכשיו יש לו קרחת מבריקה.‬
‫אף לא שערה אחת.‬
‫אז דודה צ'ומצ'אן היא המדאם של הבית, נכון?‬
‫בדיוק.‬
‫ויש להם בת אחת בשם צ'ומפן.‬
‫סגן רונג, השפלת אותי.‬
‫אני אראה לך‬
‫שלדלתות יש מנעולים,‬ ‫ולאנשי נאקון יש אקדחי גלוק!‬
‫אילצת אותי לוותר…‬
‫אני אמצא מקום לשבת!‬
‫איזה אידיוט.‬
‫קו,‬
‫תהיתי לגבי דבר אחד.‬
‫מה עכשיו? זה לא זמן טוב.‬
‫אתה לא רואה שקו עצוב?‬
‫זה לגבי המילים האחרונות של אבי‬ ‫לפני שהוא נפטר.‬
‫מה הוא אמר?‬
‫"אההה…"‬
‫מה הקטע?‬
‫גם אני רוצה לדעת מה המשמעות של "אההה".‬
‫חתיכת חרא, עוף מפה.‬
‫לך.‬
‫דאם, אתה מעיף אותי?‬
‫כן, לך!‬
‫לעזאזל.‬
‫איזה דפוק עצבני.‬
‫עברו כמעט 20 שנה מאז שברחת מהכלא‬
‫וניסית למצוא את דודה צ'ומצ'אן.‬
‫למעשה…‬
‫- לעזאזל -‬
‫ג'ונג.‬
‫לך. קדימה, זוז.‬
‫קדימה, זוז.‬
‫בוא נעזור להם.‬
‫קדימה, ביחד.‬
‫זוז עכשיו.‬
‫קדימה, זוז. קדימה.‬
‫קדימה, בואו נעשה את זה.‬
‫קדימה, זוז.‬
‫זוז עכשיו.‬
‫איך עשית את זה, מונט?‬
‫אדיר!‬ ‫-אין עליך.‬
‫בואו נלך.‬ ‫-קדימה, מהר.‬
‫אל תיתנו לו לברוח. תתפסו אותו.‬
‫אחרי שעזרתם לי להימלט,‬
‫לא ראיתי את צ'ומצ'אן שוב.‬
‫חשבתי שהיא מתה.‬
‫אבל עכשיו,‬
‫אם אפגוש אותה שוב,‬
‫אשאל אותה אם כבר הייתי מת מבחינתה.‬
‫מה תעשה?‬
‫אההה…‬
‫מה זה אומר?‬
‫למה הוא לא אמר עוד מילים? לעזאזל!‬
‫לא הייתי צריך לספר לו.‬
‫איזה דפוק קולני.‬
‫אההה! מה זה אומר, לעזאזל?‬
‫אימא!‬
‫אבא, אימא חזרה.‬
‫דודה צ'ומצ'אן עדיין מהממת, נכון?‬
‫אימא.‬
‫התגעגעת אליי?‬ ‫-כמובן.‬
‫התגעגעתי אלייך מאוד, את יודעת?‬
‫למה הנסיעה הזאת הייתה ארוכה כל כך?‬
‫נאלצתי להישאר עוד כדי לפתור בעיות בשילוח.‬
‫תודה רבה שטיפלת בזה בשבילי.‬
‫זה בסדר. זה לא עניין גדול.‬
‫לכי לנוח, אימא. אני אכניס את התיק שלך.‬
‫בסדר. תודה, יקירתי.‬ ‫-כן.‬
‫לכי לנוח ולהתרענן.‬
‫הערב, סוף סוף נאכל יחד ארוחת ערב. קדימה.‬
‫לעזאזל!‬
‫- לגברת צ'ומפן -‬
‫אנחנו, צ'אם וצ'ואנג, נאלצנו להתפטר.‬
‫עלינו לחזור להאט יאי מייד.‬
‫אנחנו מתנצלים שלא יכולנו‬ ‫לומר לך את זה באופן אישי.‬
‫אבל יש לי בקשה אחת אחרונה.‬
‫בבקשה, תני את הגרזן הזה לאימך.‬
‫כשהיא תראה אותו, היא תבין.‬
‫אימא, את בסדר?‬
‫את חולה?‬
‫תני לי לקחת אותך לרופא.‬ ‫-לא. אני לא חולה.‬
‫אני בסדר גמור, יקירתי.‬
‫לא, את לא בסדר.‬
‫אימא, צעדי הריקוד שלך‬ ‫היו בדיוק כמו אלה של איזה איש.‬
‫של מי?‬
‫האיש הזה ביקש ממני לתת לך את הגרזן הזה.‬
‫הוא אמר שתביני כשתראי אותו.‬
‫מי נתן לך את הגרזן הזה?‬
‫איפה הוא עכשיו?‬
‫איפה הוא?‬
‫זה דוד צ'אם, הנהג שלי. אבל הוא התפטר.‬
‫בכל אופן, הוא כתב לך.‬
‫- צ'. צ' -‬
‫חרטתי את ראשי התיבות שלי על הגרזן הזה.‬
‫בכל פעם שתשתמש בו,‬ ‫תקבל תזכורת לכך שאני תמיד איתך.‬
‫אשמור את הגרזן הזה בליבי לנצח.‬
‫אימא.‬
‫את בסדר?‬
‫אימא.‬
‫קו, מה היו המילים האחרונות‬ ‫של אבא שלי לפני שהוא נפטר?‬
‫אמרתי לך כבר כמה פעמים.‬
‫המילה האחרונה של אבא שלך הייתה "אההה".‬
‫רק מילה אחת.‬
‫מה זה אומר?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫תמות כדי שתוכל לשאול אותו, אידיוט.‬
‫אני לחוץ.‬
‫אההה.‬
‫מה זה אומר, דאם?‬
‫זה אומר שתשתוק, טמבל.‬
‫טוב, בסדר. אני אשתוק.‬
‫לעזאזל.‬
‫אתה באמת מחבב את צ'ומפן?‬
‫זה לעולם לא יקרה.‬
‫תאמין לי.‬
‫גנב מטומטם וגברת אצילה?‬
‫אתה בטח צעצוע בשבילה.‬
‫כן.‬
‫אתה שודד, ג'ונג.‬
‫אף אישה לא תיקח אותך ברצינות.‬
‫תיפרד ממנה. תאמין לי.‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫תגיד לי.‬
‫קדימה, תהיה גבר.‬
‫מספיק. את שיכורה. לכי לישון.‬
‫איזו מעצבנת.‬ ‫-יאדה.‬
‫ג'ונג, הגזמת קצת, לא?‬
‫לעזאזל.‬
‫כל הגברים טיפשים, נכון?‬
‫קו־ווה,‬
‫ג'ונג.‬
‫לא, לא רק הגברים טיפשים.‬
‫אישה כמוך‬
‫היא טיפשה בדיוק כמו ג'ונג וקו־ווה.‬
‫יאדה,‬
‫ג'ונג אף פעם לא אהב אותך.‬
‫הוא רואה בך רק אחות.‬
‫אני תמיד אהבתי אותך, יאדה.‬
‫אבל את משחקת אותה טיפשה,‬
‫מעמידה פנים שאת לא יודעת.‬
‫לעזאזל!‬
‫האהבה הופכת את כולם לטיפשים יותר!‬
‫דאם,‬
‫אני חושבת שאתה שיכור.‬
‫לך לישון‬
‫כדי שתוכל להשקיט את המחשבות.‬
‫גם אני שיכורה.‬
‫אני הולכת לישון.‬
‫היי, יאדה.‬
‫יאדה.‬
‫דאם!‬
‫מה אתה עושה, לעזאזל?‬
‫אתה לא חושב שאני קלה כל כך.‬
‫גם אם היית האדם האחרון בעולם,‬ ‫הייתי מעדיפה למות.‬
‫יאדה,‬
‫זה מה שאת חושבת באמת?‬
‫כן.‬
‫אם אני לא יכול להיות נחמד איתך,‬
‫אז אני אהיה רע.‬
‫דאם!‬
‫מה אתה עושה, לעזאזל? לא!‬
‫דפוק שכמוך! רד ממני!‬
‫תפסיק, דפוק!‬ ‫-דאם!‬
‫בן זונה!‬
‫מה הקטע?‬
‫אמרתי לכם לאהוב זה את זה כמו אחים.‬
‫אתה זוכר? מה אתה עושה?‬
‫סיפרתי לך פעם‬
‫מה אני חושב על יאדה?‬
‫אתה אמרת לנו כל הזמן שאנחנו אחים.‬
‫האם טרחת לשאול פעם‬
‫מה אני מרגיש כלפי יאדה?‬
‫אם ככה אתה חושב, אז תעוף מפה!‬ ‫אל תראה את הפנים שלך פה שוב!‬
‫אמרת את זה בעצמך!‬ ‫-כן!‬
‫לעזאזל!‬
‫הגנרל נקאמורה רוצה שאתה והמשפחה שלך‬
‫תצטרפו אלינו לרכבת למלאיה.‬
‫תראה בזה טיול משפחתי.‬
‫אנחנו בסדר, אדוני. נוכל להגיע בעצמנו.‬
‫אנחנו לא רוצים להטריח, אדוני.‬
‫בבקשה, תפגין קצת כבוד לגנרל נקאמורה.‬
‫ועוד דבר אחד.‬
‫אני רוצה לדבר עם מיס צ'ומפן‬
‫בפרטיות.‬
‫זה אפשרי?‬
‫זה לא…‬
‫זה לא מפריע לי, אדוני.‬
‫הבאתי את הבד הרקום הזה מיפן.‬
‫זו מתנה ממני אלייך.‬
‫אני חוששת שלא אוכל לקבל את זה.‬
‫בבקשה, תקבלי את זה.‬
‫דבר רפה כזה‬
‫צריך להיות שייך לאישה רפה כמוך.‬
‫אני מעדיפה שלא.‬
‫תודה.‬
‫אני עדיין לא רוצה להיות רפה.‬
‫איש מעולם לא סירב לי בעבר.‬
‫אולי כדאי שתחשבי פעמיים‬
‫לפני שתסרבי למחווה של רצון טוב ממני.‬
‫בבקשה, תחשבי גם על ההורים שלך.‬
‫לחיים!‬ ‫-לחיים!‬
‫- ריקוד הפרחים -‬
‫אל"ם,‬
‫מתי המטען החשוב יגיע לפה?‬
‫והאם זה‬
‫משלוח הזהב מבורמה?‬
‫הרכבת הראשונה תגיע לכאן‬
‫ביום השמיני לחודש השמיני.‬
‫חובתנו היא‬
‫להבטיח את ביטחון הרכבת‬
‫עד שהיא תגיע ליעדה.‬
‫בואו נעשה את זה.‬
‫ובכן,‬
‫האם נקבל נתח?‬
‫אתה כזה קשוח.‬
‫כל הזהב שלקחנו,‬
‫מן הסתם, יהיה שייך לקיסר.‬
‫אבל אתם יודעים,‬
‫אם ארבעה או חמישה מטילי זהב ייעלמו,‬
‫אף אחד לא ישים לב.‬
‫אל"ם, אתה רועש מדי.‬
‫מה אם מישהו ישמע את זה?‬
‫התאילנדים לא מבינים את השפה שלנו.‬
‫אתה צודק.‬ ‫-טיפש גמור!‬
‫בסדר.‬
‫הנה זה בא.‬ ‫-מעולה.‬
‫לחיים!‬ ‫-לחיים!‬
‫טנאקה.‬ ‫-כן, המפקד?‬
‫שנשיר?‬ ‫-כמובן!‬
‫"צ'ו־צ'ו‬
‫"הרכבת דוהרת קדימה, צ'אגה־צ'אגה‬
‫"צ'ו־צ'ו‬
‫"אל עבר הפרא שמתפרש מול עינינו‬
‫"לא משנה כמה רחוק הניצחון‬
‫"בנזאי!‬
‫"מי ייתן שכל חייל אמיץ יתקדם בבטחה"‬
‫צבא הקיסרות היפנית.‬
‫צבא הקיסרות הבלתי מנוצח…‬
‫תיכנס למכונית.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תיזהר, המפקד.‬
‫בסדר.‬
‫תודה רבה.‬
‫אופס, הלך עליי.‬
‫לא משנה. אמרתי "הטבה".‬
‫להתראות.‬
‫זה הצליח.‬
‫המטומטמים האלה נפלו ישר למלכודת שלנו.‬
‫- שטחי קבוצת מיעוט על גבול תאילנד־בורמה -‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אני רוצה בום־בום.‬
‫אנחנו לא מספקים דברים כאלה כאן.‬
‫זה לא בית זונות.‬
‫קורונסאן, חתיכת כסיל.‬
‫אני לקוח קבוע. אתה לא מזהה אותי?‬ ‫-לעזאזל איתך!‬
‫איך אני יכול לזהות אותך?‬ ‫יש לי הרבה לקוחות.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫רובי M16.‬
‫יש לנו את זה.‬
‫מקלעים.‬ ‫-כן.‬
‫תותחים.‬ ‫-כן.‬
‫בזוקות.‬ ‫-כן.‬
‫טילים נגד מטוסים.‬ ‫-כן.‬
‫רובי צעצוע.‬ ‫-לא, אין לנו.‬
‫אקדחי מים.‬ ‫-אין לנו, שמוק!‬
‫אתה חושב שזו מכולת, מונט?‬
‫איזה נשק אתה רוצה?‬
‫דינמיט.‬ ‫-מה הקטע?‬
‫דיברנו על רובים.‬
‫יש לך דינמיט?‬
‫כמה מקלות?‬
‫אתה קורא להם מקלות?‬
‫אני אקח את כל מה שיש לך.‬
‫מה תעשה עם כל כך הרבה?‬
‫אני אפציץ את היפנים.‬
‫זה בדיוק מה שאני רוצה.‬
‫אני אתן לך אותם בחינם.‬
‫תפציץ את הבני זונות האלה.‬
‫- חנות ירח מלא -‬
‫גברת צ'ומפן.‬
‫יש לי חדשות רעות.‬
‫מחר אצטרך לנסוע ברכבת למלאיה עם היפנים.‬
‫מה?‬
‫אם נוכל לקחת מהם את הזהב,‬ ‫נחלק אותו לאנשים.‬
‫בואו נעבור על התוכנית.‬
‫- בורמה, קמפוט -‬
‫נכוון לקרון המשא האמצעי‬
‫שבתוכו יהיה הזהב בדרך למלאיה.‬
‫איפה דאם?‬
‫אין לי מושג, קו.‬
‫מאז שזרקת אותו,‬
‫לא שמעתי ממנו.‬
‫אם הוא לא יחזור עד הערב,‬
‫נעשה את זה בלעדיו.‬
‫יאדה, תוכלי לעשות את זה לבד?‬
‫בטח, קו.‬
‫קו.‬
‫יש לנו בעיה.‬
‫מחר, לואנג ארון ומשפחתו‬ ‫ייסעו למלאיה ברכבת היפנית.‬
‫לעזאזל, זה לא חלק מהתוכנית.‬
‫צ'ומפן סיפרה לי היום.‬
‫צריך לשנות את התוכנית,‬
‫או שצ'ומפן וצ'ומצ'אן לא יהיו בטוחות.‬
‫לנטוש את התוכנית?‬
‫לא,‬
‫אבל לשנות כמה דברים.‬
‫מה עם לואנג ארון ומשפחתו?‬
‫תשאיר לי את לואנג ארון.‬
‫אני אסגור את החשבון.‬
‫הוא חטף את אהבת חיי.‬
‫אני אראה לו ש…‬
‫לדלתות יש מנעולים,‬ ‫ולאנשי נאקון יש אקדחי גלוק!‬
‫אילצת אותי לוותר…‬
‫אני אמצא מקום…‬
‫חתיכת ליצן.‬
‫שב במקום אחר!‬
‫אידיוט.‬ ‫-הוא שוב פגע בי.‬
‫מחר, 20 שנות האהבה והשנאה שלי‬
‫והסכסוך ביני לבין לואנג ארון‬ ‫חייבים להסתיים בצומת קאוצ'ומתונג!‬
‫- צומת קאוצ'ומתונג -‬
‫דואי, תשמיע להיט.‬
‫זו התוכנית שלנו.‬
‫ברגע שהרכבת תגיע לעמק,‬
‫אני אתגנב פנימה, אחסל את השומרים,‬
‫ואז אתחזה לאחד מהם.‬
‫היי,‬
‫תכפתר את הכפתור העליון.‬
‫אם הגנרל נקאמורה יראה את זה,‬ ‫הוא יערוף לך את הראש.‬
‫מעולם לא ראיתי אותך.‬
‫אתה לא נראה כמו חייל.‬
‫אתה נראה זקן בטירוף.‬
‫היי,‬
‫זה שפם אמיתי?‬
‫מה?‬
‫זה…‬
‫ג'ונג, אתה תקפוץ פנימה כשהרכבת תעבור בעמק.‬
‫אחרי זה, תמצא דרך להגיע לקרון עם הזהב.‬
‫מונט, תחכה על ראש הגבעה‬ ‫לפני תחנת רון פיבון.‬
‫תכין את הדינמיט.‬
‫חכה עד שנחלץ את צ'ומצ'אן וצ'ומפן.‬
‫חכה לסימן שלי.‬
‫כשתראה את הזיקוק, תפוצץ אותם לחתיכות.‬
‫יאדה, כשהרכבת תגיע לשם,‬ ‫תובילי את אנשינו ותאגפו את הרכבת.‬
‫תנסו לעכב אותם‬ ‫עד שג'ונג ואני נגיע לקרון הזהב.‬
‫להסתער!‬
‫הם כאן!‬
‫קו?‬
‫קו, אתה בסדר?‬
‫אל תסתכל מהצד. תעזור לי.‬
‫נדפקנו, קו. הזהב לא כאן.‬
‫זו מלכודת.‬
‫אש!‬
‫תהרגו את כולם! במלוא הכוח!‬
‫אש!‬
‫דאם!‬
‫בוגד!‬
‫יאדה?‬
‫יאדה!‬
‫- אין כניסה -‬
‫ג'ונג?‬
‫קו־ווה?‬
‫מה, אימא? זה דוד צ'אם, הנהג שלנו לשעבר.‬
‫אז זה אתה, קו־ווה.‬
‫- למות למען ארצי -‬
‫חלאות מטונפות.‬
‫בלעתם את הפיתיון ונכנסם לתוך המלכודת שלי.‬
‫אני יודע את כל הסודות שלך, קו־ווה.‬
‫היום אתן לך להיות עד‬
‫למותה של אשתך לשעבר.‬
‫לא!‬
‫לך לעזאזל, קו־ווה!‬
‫עכשיו תורי!‬
‫ג'ונג, תעזור לצ'ומפן ולצ'ומצ'אן.‬ ‫קדימה. אני אטפל בו.‬
‫ג'ונג, איך הגעת לכאן?‬
‫ג'ונג? אתה ג'ונג, נכון?‬
‫כן. זה אני, דודה צ'ומצ'אן.‬
‫ג'ונג, אתה חייב לעצור את הרכבת‬ ‫לפני שקו־ווה ייפגע.‬
‫קדימה, מהר.‬
‫אימא, איך את מכירה את ג'ונג?‬
‫לא הצלחת להתגבר עליו אחרי כל השנים האלה?‬
‫אבא, אימא, מה כל זה?‬
‫שיקרת לי כל השנים האלה, נכון?‬
‫יאדה, חכי.‬
‫תישארי חזקה.‬
‫תתפסי מחסה, יאדה.‬
‫את יכולה להמשיך, נכון?‬
‫יאדה, תמשיכי לרוץ. אני אפנה את הדרך.‬
‫מה איתך?‬ ‫-אל תדאגי!‬
‫זוזי! עכשיו!‬
‫קדימה! זוזי! לכי!‬
‫יאדה! תיזהרי!‬
‫יאדה!‬
‫דאם!‬
‫דאם.‬
‫דאם, תישאר איתי.‬
‫אני שמח‬
‫שעדיין אכפת לך ממני.‬
‫לפחות…‬
‫אני לא האדם האחרון בעולם.‬
‫דאם!‬
‫יאדה…‬
‫רוצי.‬
‫תברחי.‬
‫דאם!‬
‫את גמורה.‬
‫לך לעזאזל!‬
‫מנוול דפוק!‬
‫בן זונה!‬
‫אתה גמור!‬
‫לעזאזל, אין לאן לברוח. אלוהים אדירים.‬
‫הביצים שלי…‬
‫מנהר…‬
‫אתה מנסה לעבוד עליי שוב?‬
‫מנהר…‬
‫מנהרה.‬
‫זה בלתי נסלח!‬
‫מונט, תסתכל לשם. הרכבת מתקרבת.‬
‫אנחנו מתחילים?‬
‫עוד לא.‬
‫חכו לסימן מקו־ווה.‬
‫לך לעזאזל!‬
‫זה נגמר!‬
‫תאכל את החרא הזה!‬
‫זה הסימן.‬
‫קדימה.‬
‫בואו נפוצץ אותם!‬
‫מונט! עוד לא הגיע הזמן!‬
‫זה לא הסימן, טמבל!‬
‫מונט! חתיכת אידיוט דפוק!‬
‫אני אמות.‬
‫שמעת אותי, מטומטם?‬
‫תקשיב.‬
‫מונט!‬
‫חתיכת אידיוט דפוק!‬
‫אני אמות על גג הרכבת הזאת.‬
‫אני מת! לך תזדיין.‬
‫ואו, זה ממש כיף.‬
‫זה כל כך כיף. ואני מסטול עכשיו.‬
‫יש, היום אכלנו אותה.‬
‫צ'ומצ'אן!‬
‫קו־ווה.‬
‫אימא.‬
‫קו־ווה, תעצור מייד!‬
‫לא.‬
‫צ'ומצ'אן, זוזי!‬
‫אם אתה רוצה לירות, תירה בי.‬
‫עכשיו!‬
‫צ'ומצ'אן!‬
‫אימא!‬
‫בואי נלך, צ'ומצ'אן.‬ ‫-דוד צ'אם, אל תפגע בה!‬
‫קו־ווה, לאן אתה חושב שאתה הולך?‬
‫אבא, חכה לי.‬
‫קו־ווה, לאן אתה הולך?‬
‫צ'ומצ'אן!‬
‫אבא, חכה לי!‬
‫אבא!‬
‫קו־ווה!‬
‫בן זונה!‬
‫קו־ווה, תפסיק לברוח!‬
‫אבא! חכה לי!‬
‫לעזאזל!‬
‫יאדה!‬
‫לעזאזל…‬
‫יאדה!‬
‫יאדה.‬
‫תישארי איתי.‬
‫ג'ונג…‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אני שמחה‬
‫שסוף סוף זכיתי להגיד לך את זה.‬
‫אני כאן.‬
‫תישארי חזקה.‬
‫העובדה שאתה‬
‫אוהב אותי כאחות‬
‫מספיקה כדי למלא את ליבי.‬
‫יאדה.‬
‫לא.‬
‫יאדה.‬
‫לא.‬
‫האם אגדל להיות יפה כמוך, דודה צ'ומצ'אן?‬
‫כמובן. את תהיי יפה מאוד.‬
‫כל הבחורים הצעירים בדרום בטוח יתאהבו בך.‬
‫אני לא רוצה גבר אחר.‬
‫אני רוצה שרק ג'ונג יאהב אותי.‬
‫לא!‬
‫קו־ווה!‬
‫תפסיק לברוח!‬
‫קו־ווה!‬
‫תתחבאי כאן. אני אמשוך אותו לכיוון השני.‬
‫חכה.‬
‫בבקשה, אל תעזוב אותי שוב.‬
‫לעולם לא אעזוב אותך, צ'ומצ'אן.‬
‫שנינו נהיה יחד לנצח.‬
‫קו־ווה!‬
‫תעצור מייד!‬
‫קו־ווה, בוא ניישב את העניין הזה כמו גברים.‬
‫אתה לא פחדן, נכון?‬
‫רונג,‬
‫גנבת את אשתי.‬
‫תירגע.‬
‫תשאל את צ'ומצ'אן.‬
‫היא בחרה להיות אשתי.‬
‫אבל שיקרת לי!‬
‫אמרת לי שהוא מת.‬
‫לכן הסכמתי להיות אשתך.‬
‫איך יכולת לעשות לי את זה?‬
‫כי אני אוהב אותך!‬
‫אני אוהבת אותך!‬
‫המנוול הזה גנב אותך מהחתונה שלנו…‬
‫אז תכננתי להכניס אותו לכלא.‬
‫אבל הוא הצליח להימלט.‬
‫אז בוא ניישב‬ ‫את העניין הזה בינינו אחת ולתמיד.‬
‫בשמחה רבה.‬
‫אבא!‬
‫דוד צ'אם, למה ירית באבא שלי?‬
‫לא!‬
‫קו־ווה!‬
‫לא!‬
‫צ'ומצ'אן!‬
‫אימא!‬
‫את בסדר?‬
‫צ'ומפן.‬
‫נפצעת?‬ ‫-צ'ומפן…‬
‫קו־ווה…‬
‫הוא אביך האמיתי.‬
‫אימא, על מה את מדברת?‬
‫אני לא מבינה.‬
‫צ'ומצ'אן.‬
‫לואנג ארון…‬
‫אני מקווה שכל הכאב והכעס בינינו‬
‫באו על סיומם כאן ועכשיו.‬
‫הפרדת ביני לבין קו־ווה במשך כל חיינו.‬
‫אבא…‬
‫זו לא האמת, נכון?‬
‫תגיד לי שזה לא נכון.‬
‫צ'ומפן…‬
‫צ'ומפן, ילדתי…‬
‫אני…‬
‫אני אוהבת אותך,‬
‫ואני גאה‬
‫בך…‬
‫מאוד.‬
‫גם אני אוהבת אותך, אימא.‬
‫צ'ומצ'אן.‬
‫אימא!‬
‫אל תעזבי אותי!‬ ‫-צ'ומצ'אן! לא!‬
‫אימא, אל תעזבי אותי!‬
‫אימא!‬
‫צ'ומצ'אן…‬
‫אימא…‬
‫חכי לי.‬
‫אני אבוא בעקבותייך בקרוב.‬
‫קו.‬
‫דודה צ'ומצ'אן.‬
‫ג'ונג.‬
‫אימא…‬
‫ג'ונג…‬ ‫-קו.‬
‫בסדר, קו.‬
‫אני מבטיח…‬
‫שאטפל היטב בצ'ומפן.‬
‫קו־ווה,‬
‫אתה יכול לסלוח לי?‬
‫קו.‬
‫אימא!‬ ‫-קו!‬
‫קו!‬ ‫-תחזרי אליי, אימא.‬
‫צ'ומצ'אן!‬
‫אימא.‬
‫"שקט, קטנטונת, הגיע הזמן לישון‬
‫"תנוחי לך‬
‫"הרוחות בבית‬
‫"אל תקניטו את הילדה הזו ואל תרדפו אותה‬
‫"רוח שומרת שלי, אל תפחידי אותה‬
‫"תרדימי את הילדה המתוקה הזאת‬
‫"תלכי לישון‬
‫"תני לה לנוח,‬ ‫תנדנדי אותה בעדינות עד שתירדם"‬
‫- כעבור שנים -‬
‫הגיע הזמן לאכול. תפסיקו לשחק.‬
‫אתם אוכלים מאותו סיר.‬
‫תפסיקו לשחק באוכל.‬
‫תאכלו. תחלקו זה עם זה.‬
‫ג'ונג, אתה האח הגדול.‬ ‫תדאג לאחים ולאחות שלך.‬
‫מונט, למה נתת לדאם מכה בראש?‬
‫אני מגדל קופים?‬
‫אתם אוכלים מאותו סיר, אז אל תריבו.‬
‫- צ'ומצ'אן, קו־ווה -‬
‫מונט הקדים אותנו.‬
‫- צ'ומצ'אן, קו־ווה -‬
‫אבא…‬
‫לא ידעתי…‬
‫שהיית אבי האמיתי.‬
‫אבל כל הזמן שהיית איתי,‬
‫יכולתי להרגיש‬
‫את האהבה…‬
‫והדאגה…‬
‫שתמיד היו לך בשבילי.‬
‫אבא…‬
‫אני מצטערת.‬
‫את לא יכולה להאשים את עצמך‬
‫במשהו שלא ידעת.‬
‫אבא, מה זה?‬
‫צ'ומדואן, הגרזן הזה‬ ‫היה שייך לסבא ולסבתא שלך.‬
‫את יודעת מה?‬
‫הם התאהבו זה בזה בזכות הגרזן הזה.‬
‫אז אני אקח אותו הביתה.‬
‫לא, את לא יכולה.‬
‫הוא לא שייך לנו.‬
‫את לא צריכה לחשוב על גנבות.‬
‫תני לי אותו.‬
‫תני לי לראות את הידיים שלך.‬
‫נהנית?‬
‫טוב, בואו נלך הביתה.‬
‫בואי נלך. קדימה.‬
‫תראי. זה יפה, נכון?‬
‫בבקשה, אל תעזוב אותי שוב.‬
‫לעולם לא אעזוב אותך, צ'ומצ'אן.‬
‫שנינו נהיה יחד לנצח.‬
‫אידיוט. בן זונה.‬
‫תפסיק להתעצל.‬
‫תחרוש כבר.‬
‫ואו, יש לך החוצפה להסתכל עליי.‬
‫אתה מסתכל עליי?‬
‫לואנג ארון, חתיכת שמוק.‬
‫רמסת אנשים במשך כל חייך.‬
‫מגיע לך שמוק גדול יותר ממני.‬
‫אתה לא חורש, מה?‬
‫בסדר.‬
‫אם לא תחרוש, תקבל חזק.‬
‫אההה…‬
‫מה אמרת?‬
‫תגיד את זה שוב.‬
‫אההה…‬
‫ברור. זה ברור כשמש.‬
‫אתה נשמע בדיוק כמו אבי.‬
‫לפני שהוא מת, הוא ניסה‬ ‫להגיד לקו שהביצים שלו כואבות.‬
‫אההה…‬
‫בקול רם, מאן. בקול רם!‬
‫אההה…‬
‫מאן, מה אתה מנסה לומר?‬
‫בקול רם, מאן!‬
‫אההה…‬
‫מאן!‬
‫החידה נפתרה!‬
‫לפני שאבא שלי מת, הביצים שלו נמעכו!‬
‫קו! הבנתי מה הרג את אבא שלי!‬
‫מעכת לו את הביצים!‬
‫אההה…‬ ‫-שוב.‬
‫אההה…‬
‫שוב.‬ ‫-אההה…‬
‫אההה…‬ ‫-שוב.‬
‫אההה…‬
‫- בהשראת הסיפור על קו־ווה תונגסונג -‬
‫- לזכרו של הקומיקאי האהוב‬ ‫קום צ'ואנצ'ון (1958 - 2021) -‬
‫תרגום כתוביות: ג'ניה ליטבאק‬