Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
På dette sted -
- findes både livet og døden.
De eksisterer side om side.
Tiden er uforanderlig.
Her i Det Hinsides går fortid og fremtid i ét.
Er jeg kommet i Himlen?
HENDES ANKOMST
Du der.
Hallo, du der.
Hvor tror du, du er?
Du er kommet til ...
Underverdenen.
Det er sandt. Jeg døde jo.
Jeg forsøgte forgæves at få hævn over min ærkefjende og døde.
SLUTNINGEN AF 1500-TALLET KONGERIGET DANMARK
HER BEGYNDER HISTORIEN
- Far! - Scarlet!
Mor, far er vendt hjem!
Far! Hvor har jeg savnet dig!
Takket være dine bønner er vi vendt uskadte hjem.
- Sæt hæren ind, Amled. - Claudius ...
- Det er dem eller os. - Fald nu ned, broder.
Krig gør ikke godt for nogen. Vi må skabe stabilitet gennem forhandlinger -
- og opbygge tillid, ikke fjendskab. Sådan sikrer vi rigets overlevelse.
Du er en tåbe!
Amled er en god konge.
Han nyder sit folks hengivenhed og sine nabolandes anseelse.
- Scarlet, hvad er vigtigt? - Venskab frem for fjendskab.
Jeg skal nok blive en dygtig prinsesse.
Du er først og fremmest et barn, og du skal vokse op uden frygt.
Færdig!
Jeg er vel nok en flot fyr.
Mor, jeg skal være ...
Sikke nogle beskidte fingre.
Min mand elsker sin datter.
Han skjuler sin fejhed bag retskaffenhed.
Han har alt, og du har intet. Er I da ikke brødre?
Jo. Jeg har længe drømt om at hælde gift i hans øre.
Jeg nægter at lade ham gøre mig til spot. Mærk dig mine ord.
Jeg tilhører den, der sidder på tronen.
Hvis du er fast besluttet på at blive konge, så bevis det.
Onde tidender! Der er forrædere på slottet.
Fang dem! De må ikke undslippe!
Giv agt! Lad dem ikke slippe væk!
Op med sig.
Amled, min broder.
Du har rottet dig sammen med et naboland og forrådt dit eget.
Broder, ser du det ikke?
Dit umættelige magtbegær er ved at gøre dig til morder.
Stille!
Trofaste undersåtter! Forræderen må straffes.
Først da vil jeg med Guds vilje blive jeres nye konge.
- Kongen er ingen forræder! - Der er sket en fejl!
Henret ham!
Far! Det kan ikke være rigtigt.
Hvad siger du?
Vent!
Far!
Gud velsigne vor nye konge.
Æret være kong Claudius!
Lad hæren slå opstanden ned.
De skulle stoppe oprøret, -
- men de torturerer folk, der intet har med det at gøre.
Kære prinsesse.
Deres undersåtter dør af sult, men kongen nægter at sende hjælp.
Prinsesse, du burde opgive dine studier i Wittenberg -
- og fornøje vore øjne med din skønhed.
Var det slet ikke faldet dig ind, at jeg ville forgive dig? Hvor naivt.
Jeg vil tage hævn! Det sværger jeg!
Prinsesse? Prinsesse!
- Hvad gør vi? - Prinsesse!
Hvis dette er Underverdenen, bliver jeg så genforenet med min far?
Det bliver du ikke.
Hvem er du?
Din far er allerede blevet til ingenting.
Det samme vil overgå dig, hvis du er svag.
Mit liv var nederlag efter nederlag. Jeg vil bare gerne forsvinde.
Mit liv har været omsonst.
Onkel Claudius lever, og far vil aldrig blive hævnet.
Ikke så hurtig. Claudius er her i Underverdenen.
Han sidder her et sted og ler.
Jeg sværger at finde ham -
- og hævne min far!
Hvor er mennesker dog tåbelige.
Du bærer Helsingørs våbenskjold.
- Hvor er Claudius? - Nåde!
- Hvor?! - Jeg vil ikke dø!
De er allerede døde, men trygler stadig for livet.
Vent! Jeg bønfalder Dem! Vi er Deres ydmyge tjenere.
- Hvad? - De kan trygt følge med os.
Deres trang til at hade og dræbe hinanden består selv i Underverdenen.
Er Claudius virkelig her?
- Mine ydmyge tjenere, hvad? - Sådan en skiden prinsesse.
Du fortjener ingen frelse.
Grib hende!
Min adgang til Det Evige Land er sikret.
Hun er opslugt af hævntørst.
Svaghed, dit navn er kvinde.
Hvad var det?
Hun er væk! Find hende!
Se engang, hvor hun strutter af livskraft, -
- som om hun stadig var at tælle blandt de levende.
Hvad vil det sige at være menneske? Hvad vil det sige at dø? Eller at leve?
Åh, jeg magter det ikke.
Du er jo såret.
Du skal ikke røre mig!
- Hvad er der sket? - Er du munk?
- Nej, ambulanceredder. - Skrub hjem til dit kloster.
Jeg er altså ambulanceredder. Vi behandler de syge og sårede.
- Men du er jo død. - Jeg er skam ikke død.
- Der tager du fejl. - Men jeg har tilmed en puls.
- Så ville du ikke være her. - Hvor er her?
En syngende pil.
Har der stået et slag her?
"Lad alt håb fare, I, som herind træder."
Helvedes port? Det er forhåbentlig løgn.
Skuffet over, du ikke kom i Himlen? Du har høje tanker om dig selv.
Alle tror, vi kommer i enten Himlen eller Helvede, når vi dør.
I virkeligheden ender vi her.
Det er ikke den evighed, vi forestiller os.
Vent nu lidt. Jeg er altså ikke død.
Vi modtog et nødopkald.
Så jeg forlod hospitalet ...
Drømmer jeg?
Hvis jeg lever, hvad laver jeg så her? Der må være sket en fejl.
Hvordan er jeg havnet her? Jeg er ambulanceredder, for pokker.
Ingen anelse.
- Er du så også død? - Ja.
- Sådan rigtig død? - Ja.
Du ser ellers ikke sådan ud. Såret, men ikke alvorligt.
Nå, jeg må hjemad. Jeg er stadig i tjeneste.
Hvilken vej skal jeg?
- Hvad var det? - Stille.
Sejest!
Hey. Hey!
Hvad i alverden?
Du er stærk.
Cornelius!
Salig kong Amleds datter, Scarlet.
Det er rygtedes, at en gal prinsesse pønser på at hævne sig på Claudius.
En kongedatter?
Jeg glemmer aldrig dit ansigt.
Aldrig!
Selv i døden kæmper du videre.
Du er en tapper kriger, men nu er spillet ude. Du vil blive til ingenting.
Jeg må ...
... hævne mig.
Jeg må og skal have hævn, ellers kan jeg ikke dø.
- Det slutter her. - Han må ikke slippe godt fra det.
Det er meget muligt, men nu er det for sent.
Hvil i ingenting, prinsesse.
- Av, for helvede. - Blødningen er stoppet.
Der er ikke sket uoprettelig skade. Prøv, om du kan holde det i ro.
Hvor er Claudius?
Svar mig!
På det sted, der er nærmest Det Evige Land.
Øverst oppe i de vældige bjerge ligger trappen til Det Evige Land.
Løgner!
Kong Claudius har lovet at føre os dertil.
Min onkel er ond. Sikke noget sludder!
Alligevel søger alle hans gunst for at blive frelst fra Underverdenen.
Folk er svage. Jeg ved ikke, om Det Evige Land overhovedet findes, -
- men jeg vil gøre hvad som helst, hvis han vil føre mig dertil.
Må jeg være fri.
Der vil altid være dem, der fører an, og dem, der bare følger med.
Må jeg være fri!
Hvad laver du?
Hold op.
Jeg må væk herfra.
Her. Brug den her som stok.
Jeg beklager, at du blev såret.
Er du ikke sammen med prinsessen?
Støt ikke for meget på dit højre ben.
- Forventer du at få tak? - Nej.
Så hold op med at følge efter mig.
Du slår bare endnu flere ihjel, hvis jeg lader dig være.
- Selvfølgelig. Det er hævn. - Det er stadig forkert at dræbe.
- Jeg afskyr dydsmønstre som dig. - Jeg er ikke noget dydsmønster.
Navnet er Hijiri, og det staves med skrifttegnet for "hellig".
Når folk bliver såret, bløder de. Du har brug for min hjælp.
Gør, som du vil.
"Øverst oppe i de vældige bjerge -
- ligger trappen til Det Evige Land."
- Røvere! - Flygt!
Giv slip!
- Lad være! - I må ikke tage dem!
Stop! Kan I ikke se, de er gamle?
Stop!
Lad være! Stop!
- De tog alt. - Hvorfor skal vi plages selv i døden?
Skud?
Vent!
Røvere, der overfalder røvere?
Vågn op!
Hit med den!
Også den der!
Vent! Vent!
Pokkers!
I dækning.
Det kommer denne vej.
Hvad var det?
Er du okay?
Ingenting.
Vær du glad for, du ikke led samme skæbne.
Jeg beklager, jeg ikke kunne hjælpe dig.
Så se dog virkeligheden i øjnene, dydsmønster!
De siger det tit på arbejdet.
At en ambulanceredder må vænne sig til døden.
At det ikke nytter at blive ked af det hver gang.
Men hvis man vænner sig til døden og lader hjertet blive hårdt, -
- risikerer man at miste noget andet.
Hvorfor lever vi?
Hvad er meningen med livet? Finder vi mon nogensinde ud af det?
Overlad de spørgsmål til de levende. For os er det for sent.
Jeg har jo sagt, jeg ikke er død.
Vejen forude er lumsk. Vil I slutte jer til vores karavane?
I forsøgte at hjælpe os. Vi vil gerne gøre gengæld.
- Kommer du? - De kunne være røvere.
- Det er de ikke. - Hvordan kan du vide det?
Jeg er ambulanceredder. Sig til, hvis der er noget, der plager jer.
- Hvem er du? - Gå din vej.
Men jeg kan hjælpe jer, hvis I har smerter.
Glem det.
Hvorfor har du inviteret dem?
- De kunne være røvere. - Jag dem bort.
- I er nogle pattebørn at høre på. - Jeg sagde det jo.
Trappen til Det Evige Land?
Folk fra alle tider og verdensdele bevogter bjergstien, der fører dertil.
Men ingen er endnu nået frem. Det er ligesom i de levendes verden.
Jeg tror ikke, du klarer det.
Du skal overleve både den barske ødemark og røvere. Og værre endnu.
Der er en hel bataljon, der står vagt ved stien, der leder op ad bjerget.
Slangen er såret, men ikke død.
Jeg dræbte faderen, men pigen kommer stadigt nærmere.
Jeg må ikke blive til ingenting, før min elskede Gertrud ankommer.
Mit hjerte føles, som om det er fyldt med skorpioner.
Voltimand! Hvor er du?
Hvordan skal jeg bekæmpe en hel bataljon?
Hvad smører du på ham?
- Det kunne være gift. - Lad ham ikke røre dig.
Ah, det lindrer smerten.
- Jeg har det meget bedre. - Sikke en lettelse.
Vil du vaske mig på ryggen? En snavset, gammel mand?
- Et varmt håndklæde løsner godt op. - Det er spild af et godt håndklæde.
- Er arrene ømme? - Nej.
Der er vel nok mange.
Et for hver gang, vi har beskyttet karavanen.
- Som en slags adelsmærker? - Det kan du lige tro.
- Det er vel nok afslappende. - Det glæder mig.
Enhver bevægelse får min krop til at værke.
Det betyder ikke noget.
Mine hænder bliver mere og mere følelsesløse.
Vær opmærksom på dine bevægelser. Det holder sanserne skarpe.
- Må jeg komme til nu? - Nej, det er min tur.
Hvad er det for noget hekseri?
Det er ikke hekseri. Jeg lyttede bare til dem.
Jeg har ændret syn på dig. Men kun en anelse.
Værsgo.
Lad os smage.
Jeg bebrejder dig ikke, at du ikke stoler på nogen.
Engang var vi ligesådan.
Men jo mere man bliver tævet og forrådt, -
- jo mere længes man efter nogen at stole på.
Netop fordi verden er så hæsligt et sted, -
- higer man efter noget at tro på.
Du må bære på en stor sorg, siden du er endt her så ung.
- Det er forfærdeligt. - Kalder du det at danse?
- Og han er endda så ung. - Hvor pinligt.
Menneskets ord er uden betydning for Gud.
Derfor udtrykker vi os gennem dans.
Vi skal til byen, der ligger forude. Jeres destination er i den retning.
- Tak for al din venlighed. - Må du få dine ønsker opfyldt.
Mange gange tak.
Husk at øve dig.
De gamle fortalte mig om det.
I Det Evige Land ligger det smukkeste hav, man kan forestille sig.
- Et hav? - De sagde det med et stort smil.
Jeg håber, jeg bliver gammel på samme måde som dem.
Hvad var det?
Nej!
Skal du nu slås igen?
Jeg må og skal have hævn. Og det er ikke nok at slå ham ud.
I Kina har de en fortælling om verdens bedste bueskytte.
Han skyder med usynlige pile.
Hold nu op med at dagdrømme. Er der måske ingen krige i fremtiden?
- Jo, desværre. - Der har du dit svar.
Alligevel ønsker de fleste af os en verden uden vold.
Hvis ikke det stopper et sted, vil verden blive ved med at føre krig.
Siger du, det er vores skyld, at der er krig i din tid?
Ikke som sådan, men ...
Hvad er det, du gør?
Vent!
- Drabant Voltimand. - Hvad? Et sendebud?
Med armene udstrakt som tegn på overgivelse. Det er hurtigt overstået.
- Indstil kampen! - Hvad?
- Lad os tale om det! - Hvem fanden er du?
Og du kalder dig kriger?
- Hvem er han? - En kryster.
Lad os skære ører og næse af ham.
Stands!
Prinsessen!
Scarlet!
I sløser! Fang prinsessen!
Er hun prinsesse eller vilddyr?
- Voltimand. - Du har såret mange af mine mænd.
- Jeg tilgiver dig aldrig. - Scarlet, hold op.
Flygt! Nu!
Få hestene i skjul!
Ham der. Hans fredstilbud skulle lokke os til at sænke paraderne.
Lumskt og utilgiveligt.
Scarlet!
Pokkers. En gang til.
Hvad laver du? Du skulle have forladt mig.
Jeg ved det ikke. Du burde også lade mig være.
Bliver jeg mon nu til ingenting?
Jeg gør alt, hvad jeg kan. Hold ud. Nu klipper jeg dit ærme op.
- Lad være. - Fjern din hånd.
Det her kommer til at gøre ondt.
Hvorfor valgte du sådan et job?
Jeg så en ambulanceredder kæmpe for at redde andre. Det inspirerede mig.
- Du er ikke rigtig klog. - Prøv at bevæge hånden.
Nerverne er ikke blevet beskadiget, men tag det med ro et stykke tid.
Jeg sagde jo ...
- Tilgiv mig. - Aldrig i livet.
Du viste ikke min far nogen nåde.
Hør nu. Det var ikke mig, der dræbte kongen.
- Du lyver! - Nej.
Jeg hørte, hvad det var, han hviskede.
Hviskede?
Hvad sagde du?
- Det var umuligt at høre. - Jeg stod tæt på ham. Jeg hørte det.
Min hånd tøvede. Cornelius hørte det også.
Vi kunne ikke hæve vores sværd.
Men jeg hørte ingenting!
Er du ikke nysgerrig? Dræber du mig, tager jeg hans sidste ord med mig i døden.
Du lyver for at undslippe din skæbne!
Nej, jeg sværger. På krigerære.
Løgner!
Nuvel. Fortæl mig, hvad han sagde, så skåner jeg dig. På krigerære.
Spyt ud. Hvad sagde han?
Ét ord: "Tilgiv."
"Tilgiv"?
Hvorfor skulle han sige det?
Polonius. Du kommer altid med gode nyheder.
Det forlyder, at Voltimand har fejlet.
Ligesom Cornelius vil han blive straffet og knækket for sin inkompetence.
Han vil glemme alt om Det Evige Land.
Laertes og jeg vil finde prinsessen og skære hende i småstykker.
Så kom afsted.
- Kong Claudius! - Før os dertil!
Før os til Det Evige Land!
Alle, der kæmper for mig, vil blive budt velkommen i Det Evige Land.
Tak, kong Claudius!
- Tusind tak! - Tak og atter tak!
Udvalgte soldater, tilsværg mig jeres troskab.
Vis ingen frygt! Kæmp!
Mod Det Evige Land!
"Tilgiv."
Hvis min far virkelig sagde det, hvad mente han så med det?
Måske bad han for sit liv. "Vis mig nåde. Tilgiv mig."
Min far ville aldrig have tryglet om nåde.
Måske bad han om tilgivelse for en forfærdelig synd.
- Det kan jeg ikke tro. - Hvad tror du så?
Måske skammede han sig over at svigte sit folk. Kan det være det?
Hvis jeg var din far, -
- ville jeg være ked af, jeg ikke fik set dig vokse op.
"Tilgiv mig, at jeg er en dårlig far."
Alle disse forskellige teorier. Hvad mon hans sande hensigt var?
Det kan også forstås på en anden måde.
- Hvis I vil høre min tolkning. - Hvad går den ud på?
"Tilgiv den, du foragter. Tilgiv Claudius."
Hvorfor dog?
Han myrdede min far og stjal vores land og vores hjem.
Jeg tilgiver aldrig den usling.
Jeg tror netop, han ønskede, at du skulle tilgive uslingen.
- Jeg kan aldrig tilgive ham! - Det kunne selv ikke en helgen.
Men jeg hørte ham på nært hold, og det er sådan, jeg forstod det.
Kongens sandhed talte til mig.
Hvad mener du med "sandhed"? Hvorfor er det mig, der skal tilgive?
Skulle min far bede mig tilgive det utilgivelige menneske? Hvorfor?
Hvorfor?
Lader I os gå? Selvom vi er sårede, ville vi nemt kunne besejre jer.
Det ville du ikke gøre.
Har du allerede glemt, jeg prøvede at skyde dig?
Afgang!
Hvad er det, jeg har kæmpet for?
- Tilgiv. - Hvorfor?
Tilgiv.
Jeg har kun haft tanke for at hævne min far.
Men nu ...
Tilgiv.
- Hvad laver I? - Vil du kigge indenfor?
- Alexander. - Cæsar.
- Denne her er lun endnu. - Den bør du blive klogere på.
Kan det være min far?
Far! Far!
Der er noget, jeg ikke forstår. Du må forklare det for mig.
Far!
Den, du har brug for at blive klogere på ...
Det er dig selv.
Prøv at forestille dig, -
- at du levede et helt andet liv. Hvordan ville det være?
At slentre ned ad gaden og spise en is. Eller hyggesnakke på en fortovscafé.
Eller kigge på butiksvinduer ...
Beklager, men du taler om en anden verden. Det der siger mig ingenting.
Du har sikkert ondt af mig, men det har jeg ikke selv.
Jeg kan ikke ændre på det liv, jeg har levet.
Heller ikke hvis du døde igen og forsvandt fuldstændigt?
Jeg er ikke bange.
Jeg vil gerne forsvinde fuldstændigt, så snart jeg har hævnet min far.
Her er en populær sang fra en fjern fremtid.
Hijiri!
Det er jo mig!
En anden mig.
Du fik pludselig blackout.
- Jeg så den tid, du kommer fra. - Hvad?
Jeg rejste i tiden.
Og, Hijiri, du dansede så godt.
Det lyder ikke som mig.
Du førte an i dansen, og jeg var så glad.
Hvis jeg var blevet født i en anden tid, -
- kunne jeg så være blevet en anden?
Kunne jeg så have undgået at skulle vie mit liv -
- til alle disse lidelser og kvaler?
Du skal ikke græde, Scarlet. Jeg er hos dig.
Du skal aldrig græde mere.
Hej.
Er du en prinsesse?
Nej.
Det troede jeg ellers, fordi du er så smuk.
Jeg ville ønske, jeg var blevet født som prinsesse. Ville du ikke også det?
Hvis jeg var prinsesse, var der én ting, jeg ville gøre.
Hvad?
Jeg ville skabe en verden, hvor børn som os ikke behøvede at dø.
Det Evige Land -
- ligger øverst oppe mellem de hellige bjerges tinder.
Her får kun de stærke adgang.
Ingen andre må tillades at trænge ind på dets kyster!
Overlad prinsessen til mig, Gyldenstjerne.
Og mig, Rosenkrans.
- Vi finder hende i en ruf ... - Og daffer til Det Evige Land.
- Luk os igennem til Det Evige Land! - Før os til toppen!
- Riv muren ned!
- Forsvind! - Eller vi skyder!
Mod Det Evige Land!
- Ned med Claudius' riddere! - Det Evige Land tilhører ikke dem!
Fremad!
- Nåde! - I må ikke dræbe mig.
- Tag det roligt. - Vi leder bare.
- Hvem leder I efter? - Prinsessen.
- Har nogen af jer set hende? - Hun har håret sat i en hestehale.
- Sådan her. - Lad være!
- Hendes hår er sat sådan her. - Lad hende være!
Klap i. Den, som udleverer prinsessen, får lov at gå fri.
I får sgu lov at komme med til Det Evige Land.
- I lyver! - Jeg er ikke jeres slave.
Så må I rakke rundt i Underverdenen til evig tid. Vi leder et andet sted.
Vent nu lidt.
Hvad har vi her?
En dansk guldmønt. Hvor har du den fra?
Kender du noget til prinsessen?
- Jeg ved ikke noget. - Du skal ikke lyve!
Spyt ud! Ellers ...!
Stop! Lad hende være!
Prinsessen! Vi har fundet prinsessen!
Rejs hende op.
Prinsesse! Prinsesse!
Skynd jer væk!
- Vi har fanget prinsessen. - Kong Claudius bliver henrykt.
- Og som belønning ... - Kommer vi med til Det Evige Land!
Scarlet!
- Hvem fanden er du? - Lad hende gå!
Hvorfor skyder du ikke? Hvad er der i vejen?
- Er det en legetøjsbue? - Han ved vel ikke, hvordan den virker.
Hvorfor er du havnet her?
Jeg ...
Hvad er grunden til, du er her?
Jeg ...
Jeg ...!
Hijiri!
Klarer du den?
- Det går. Hvad med dig? - Det går.
- Du skal leve. - Jeg lever.
- Ned med Claudius! - Storm slottet!
Han er her ikke.
- Er han stukket af? - Fandens også!
Det er blevet dag igen.
Undskyld.
Vi har nået toppen.
Men her er jo ingen trappe til Det Evige Land.
Den er her ikke.
Jeg troede, Claudius ville være her.
Han er her ikke.
- Han er i Det Evige Land. - Og du vil blive til ingenting.
Scarlet!
Du kan lide døden i afgrunden eller på sværdet. Valget er dit.
- Dig? - Cornelius!
Har vi en forræder iblandt os?
Vi straffede dig grundigt og tog dine våben, men du står stadig?
Din forræder! Denne gang vanker der ingen nåde, kun kugler!
Voltimand!
Forræderiske hunde! Hvorfor tager I hendes parti?
- Vi er færdige med at være jeres hunde. - Og færdige med jer.
Sådan en krøbling vil aldrig kunne besejre mig.
Bliv til ingenting!
Dit svin!
Væk, Voltimand!
Cornelius, bliv til ingenting!
Dit mål er deroppe.
Du er nået så langt. Tag din hævn.
Tak.
Er det ...?
O vældige port, dør til Det Evige Land!
Jeg er kongen!
Claudius!
Alligevel lukker du mig ude.
Hvorfor? Hvorfor?
Hvad er det, jeg har overset?
Disse blodige hænder ... Åh, min synd er led.
Der er intet andet at gøre end at bede om nåde.
Eller er den tid forpasset?
Jeg har beholdt mine synders bytte.
Kronen, gerrigheden, dronningen ... Hvordan kan det forlades?
Anger. Jeg må angre.
Tilgiv en mand af mange synder. Vis mig nåde.
Jeg har slidt og slæbt for mit hårdt trængte folk, -
- der søger Det Evige Land. Nu bønfalder jeg dig.
Vis mig nåde.
Kong Claudius, jeg forstår dine sande hensigter.
Der er dog én ting, jeg må bede dig om.
Erkend, at du handlede forkert.
Sig, du fortryder drabet på min far, og bed hans datter om tilgivelse.
Onkel ...
Onkel.
Bede om tilgivelse? Aldrig!
Der er kun én ting, jeg fortryder.
At jeg ikke torturerede din far noget mere, inden jeg dræbte ham.
Så havde jeg afskrækket dig fra nogensinde at trodse mig!
Jeg skulle have udødt hans blod og skåret hans kød i strimler, -
- til han tryglede om dødens lise.
Havde du overværet det, ville du ikke stå her nu -
- og udgyde din ynkelige ordflom.
Hvad så med al din snak om at slide og slæbe for folket?
Hvad får jeg ud af at tage andre med mig?
Det Evige Land er mit! Mit og mit alene!
Hvordan kan nogen stå her, når deres sorte hjerte flyder over af grådighed?
Du tramper på alt og alle. Skulle du få adgang til Det Evige Land?
Skal jeg påføre dig bare en snert af den smerte og sorg, min far måtte lide?
Skal jeg det?!
Tilgiv.
Skal jeg fuldbyrde min hævn, -
- eller skal jeg tilgive alt?
Hvorfor skal jeg lide sådan? Hvad er det, der binder mig?
- Jeg ved det ikke! - Kan jeg ikke leve på anden vis?
Jeg ved det ikke! Jeg ved det ikke!
Så er alt håb ude.
Jeg kan ikke gøre andet. Jeg har levet sådan her så længe.
Så er der intet håb for mig, og så hører alting op.
Had drev mig til at gribe sværdet for at hævne min far og de undertrykte.
Igen og igen har jeg lagt bånd på mig selv.
Jeg forsikrede mig selv om, at det ikke skulle være sådan.
Jeg har levet mit liv uden at tilgive mig selv.
Uden at tilgive mig selv.
Mig selv.
Tilgiv.
Mig selv.
Tilgiv.
Scarlet ...
- Scarlet. - Far!
Opgiv nu den tåbelige ide om at tage hævn i mit navn.
Der må findes en anden dig, som du længes efter.
Som ikke er opslugt af had og hævntørst.
Jeg vil se dig leve og nyde livet.
Jeg vil se dig stråle og være fri.
Far ...
Hør så her. Det her er ikke noget sted for en datter af en fiasko.
Det Evige Land er mit. Ingen andre får adgang dertil.
Kun min dronning og jeg må træde ind ad porten.
Bliv til ingenting ligesom din elendige far!
Jeg kan ikke tilgive dig. Men jeg kan gøre noget andet.
Jeg bilægger striden for alle dem, der har ønsket en ende på den.
Så er der en chance for, at folk i fremtiden kan leve sammen i fred.
Smyk bare dine hule idealer med kønne ord, dit fjols!
Du vil forsvinde uden et spor!
Gertrud!
Du må hjælpe mig!
Det Evige Land ...
Gertrud!
Det Evige Land ligger for vores fødder.
Jeg vil ikke forsvinde! Lad mig ikke blive til ingenting!
Jeg vil ikke forsvinde!
Hjælp mig!
Gertrud!
Red mig! Jeg vil ikke dø!
Jeg vil ikke dø!
Omsider ...
Omsider er jeg nået til vejs ende. Nu kan jeg forsvinde i fred.
Der tager du fejl, Scarlet.
Menneskene kalder stadig dette sted for Det Hinsides, -
- Det Evige Land og så videre, men de tager grueligt fejl.
Det er en verden, hvor livet og døden ikke er i modstrid med hinanden.
Livet, døden og tiden er ét. Her smelter fortid og fremtid sammen.
Det er derfor, I er samlet her.
Men ...
... der er en iblandt jer, der endnu ikke er død.
Ikke er død?
Tiden nærmer sig, hvor den levende skal vågne.
Vedkommende kan ikke blive her.
Snart skal de vende tilbage, hvor de kom fra.
Du mener ham.
Han har hele tiden sagt, han ikke var død.
At han var endt her ved en fejl.
Nej, det er ikke mig.
Det er dig, Scarlet.
Nu husker jeg det. Jeg døde faktisk.
Centralen kalder alle ambulancer. To personer er fundet livløse.
Skifter og slut.
Centralen kalder alle enheder.
Der er tale om et knivoverfald. Gerningsmanden er på fri fod.
Hold udkig efter gerningsmanden.
Det var ikke min hensigt at dø. Jeg sprang instinktivt ind foran ham.
Det gik ikke op for mig, at jeg døde. Jeg troede, jeg stadig var i live.
Jeg er død. Det er dig, der er levende.
Nej, det er ikke mig. Det kan ikke være mig.
Kniven traf mine indre organer.
Jeg fik stoppet blødningen for en stund, men den begyndte igen.
Du tager fejl. Det er ikke mig. Hijiri, du skal leve.
Så bliver jeg her sammen med dig.
Åh gud ...
- Væk Hijiri til live i mit sted. - Nej.
Jo! Lad ham tage min plads!
Nej.
Det burde ikke være mig, der er i live. Jeg, der var så opslugt af hævntørst.
Nej.
- Du skal leve, Scarlet. - Jeg vil ikke.
Jo. Sig højt og tydeligt, at du ønsker at leve.
- Sig, du ønsker at leve! - Nej! Ikke uden dig, Hijiri!
- Du må og skal leve. - Jeg vil ikke skilles fra dig!
Sig, du vil leve. Sig det. "Jeg vil leve. Jeg vil leve."
- Jeg vil ... - "Jeg vil leve."
Jeg vil leve.
- Igen! - Jeg vil leve. Jeg vil leve.
Jeg vil leve!
Jeg vil leve og sørge for, -
- at du til den tid vil blive født i en mere fredelig verden.
For hvis jeg ændrer fremtiden, så vil du ikke blive slået ihjel.
Det vil jeg gøre hvad som helst for at sikre.
At du også kan få lov at leve.
At du kan blive gift og få børn -
- og blive en vis, gammel mand.
Hvad vil det sige at være menneske?
Hvad vil det sige at dø?
Eller at leve?
Hvad vil det sige ...
... at elske?
Deres Højhed?
Prinsessen!
Prinsessen er vendt tilbage til os!
- Modgiften virkede! - Det er et mirakel!
Det skete, mens De lå i koma.
Han drak af en kop, der skulle have forgivet Dem.
Han fik et brat endeligt.
Hvorfor er du stadig i live?
Hvorfor er min mand død, og hvorfor er du ikke i Helvede?
Hvorfor?!
Jeg formoder, De gerne ville have hævnet Dem ved egen hånd.
- Nej. Det er afsluttet. - Hvabehar?
Min rejse er langt om længe forbi.
Gud velsigne vor nye dronning.
Æret være vor nye dronning!
Høje dronning!
Lover De ikke at undertrykke os som den forrige konge?
Vi fattige er trætte af at være til grin!
Elskede folk! Hvis I vil gøre mig til leder af jeres land, -
- vil jeg arbejde for at sikre alle et lykkeligt liv.
At knytte venskabsbånd med vore nabolande.
At forhindre, at børn skal dø.
Om så jeg skal udholde lidelse og smerte, -
- sværger jeg ikke at give op, før en fredelig fremtid er sikret.
For alle, der er gået i døden for at gøre en ende på krig.
Og for alle de ufødte, der drømmer om lykken.
Kan der virkelig skabes en verden uden krig i fremtiden?
Ja.
Med jeres hjælp kan der.
Så vil vi sætte vores lid til Dem og aldrig opgive håbet.
- Samme her! - Også jeg!
- Jeg støtter Dem! - Vi gør det!
Æret være vor nye regent!
Hun æret være!
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service