Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
‏במקום הזה,
‏חיים ומוות שוכנים יחדיו.
‏הם ניצבים זה מול זה.
‏הזמן אינו משתנה.
‏כאן, העבר והעתיד משתלבים,
‏שזורים זה בזה.
‏האם זהו גן עדן?
‏- הגעתה -
‏את, שם.
‏אלייך אני מדברת.
‏מהו המקום הזה לדעתך?
‏המקום הזה הוא…
‏העולם האחר.
‏נכון. מתי.
‏נכשלתי בנקמה באויבי המושבע
‏ומתי.
‏- סוף המאה ה-16, ממלכת דנמרק -
‏- היכן שהסיפור מתחיל -
‏אבא!
‏סקרלט!
‏אימא! אבא שב.
‏אבא!
‏סקרלט! ‏-התגעגעתי אליך!
‏תפילותייך הבטיחו את שובנו בשלום.
‏שלח את חילותיך, אמלת'.
‏קלאודיוס…
‏אלה הם או אנחנו.
‏הירגע, אחי.
‏מלחמה אינה מועילה לאף צד.
‏נחפש איזון באמצעות משא ומתן,
‏ונבנה אמון, לא עוינות.
‏זוהי דרכנו היחידה לשרוד.
‏שוטה שכמוך!
‏מלכנו אמלת' הוא שליט טוב.
‏נערץ על בני עמו
‏ומהימן על שכניו.
‏סקרלט. מה חשוב?
‏ידידות על פני איבה.
‏אהיה הנסיכה שאתה רוצה שאהיה!
‏לפני שאת נסיכה, את ילדה צעירה.
‏עלייך לגדול ללא פחד.
‏סיימתי!
‏אני נראה כה נאה. אני שמח.
‏- אמלת' -
‏אימא, אני אהיה…
‏אילו ידיים מזוהמות.
‏בעלי אוהב את בתו…
‏הוא פחדן שמתחזה לבעל מידות.
‏לבעלי יש הכול, ולך אין דבר.
‏אינכם אחים? ‏-אכן.
‏זמן רב חלמתי ליצוק רעל לאוזניו.
‏לא אתן לו ללגלג עליי.
‏זכרי את דבריי.
‏אני שייכת לזה שיהיה למלך.
‏אם נחישותך למלוך אמיתית, הראה לי.
‏חדשות נוראות!
‏בוגדים בטירה!
‏תפסו אותם! אל תיתנו להם להימלט!
‏שמעו בקולי! אל תיתנו להם לחמוק!
‏רגע, שם.
‏תעלה.
‏אמלת', אחי.
‏לקשור קשר עם אומה שכנה ולבגוד במדינתך.
‏אחי, אינך רואה?
‏תאוות השלטון הבלתי נלאית שלך
‏תהפוך אותך לרוצח.
‏שקט!
‏נתיניי הנאמנים!
‏הבוגד חייב להיענש!
‏ורק אז,
‏ברצון האל, אהיה אני למלך החדש!
‏המלך לעולם לא יבגוד בנו!
‏זו טעות!
‏הוציאו אותו להורג!
‏אבא! ‏-סקרלט!
‏זה לא יכול להיות!
‏מה אמרת?
‏מה? מה אמרת?
‏חכו!
‏אבא!
‏מי ייתן והאל יברך את המלך החדש.
‏תהילה למלכנו קלאודיוס!
‏תהא תהילתו!
‏שלחו צבא ודכאו את מרדם.
‏הזדרזו. זוזו!
‏לכאורה, צעדים אלו נועדו לעצור את המרד,
‏אך הם מענים אנשים שאין להם כל קשר לכך.
‏"הודעה לנסיכה.
‏"נתינייך גוועים ברעב.
‏"אך המלך לא ישלח עזרה."
‏נסיכה. אולי תחדלי מלימודייך ‏מעבר לים בוויטנברג,
‏ותשמחי את עינינו ביופייך?
‏נסיכה.
‏האם לא שקלת את האפשרות שהורעלת?
‏תמימה כתינוקת.
‏אתה תשלם!
‏זכור את דבריי!
‏נסיכה?
‏זה לא יכול להיות! ‏-מה נעשה?
‏נסיכה!
‏אם אלו הם החיים שלאחר המוות,
‏האם אתאחד עם אבי?
‏לא תתאחדי.
‏מי את?
‏אביך כבר הפך לאין.
‏לאין?
‏תחלקי את גורלו, אם תיחלשי.
‏בחיי לא היה שום דבר, מלבד חרטה.
‏אני רוצה להיעלם ברגע זה.
‏חייתי חיים חסרי משמעות.
‏הדוד קלאודיוס חי
‏ולא תהיה נקמה לאבי.
‏חכי.
‏האיש הזה נמצא כאן. ‏-מה?
‏הוא לא הפך לאין. ‏הוא נמצא במקום כלשהו, צוחק.
‏אני נשבעת…
‏אני אמצא אותו
‏ואנקום את מות אבי!
‏כמה טיפשים בני האדם.
‏אתה נושא את סמל הלסינור.
‏היכן קלאודיוס?
‏אל תהרגי אותי!
‏היכן הוא? ‏-אני לא רוצה למות!
‏הם כבר מתים,
‏ועדיין מבקשים לחיות.
‏בבקשה. אנא המתיני!
‏אנו בני בריתך, הוד מעלתך.
‏מה?
‏את יכולה להיות סמוכה ובטוחה ולבוא אחרינו.
‏הרצון שלהם לשנוא
‏ולהרוג זה את זה גובר, אפילו אחרי המוות.
‏האם קלאודיוס באמת כאן?
‏הנה לכם בני ברית!
‏נסיכה מלוכלכת…
‏אינה ראויה לישועה!
‏תפסו אותה!
‏כעת אוכל להיכנס לארץ האין-סופית!
‏היא אחוזת דיבוק לנקמה.
‏השבריריות, שמה אישה.
‏מה… מה זה היה?
‏היא נעלמה? מצאו אותה!
‏הביטו.
‏ראו אותה שופעת חיוניות!
‏כאילו עודנה בארץ החיים!
‏אם כן, מהו האדם?
‏מהו המוות?
‏החיים?
‏אאוץ'…
‏אני לא יכולה לעשות את זה…
‏"ספרי לי על אהבה
‏"זה נס שכולם מכירים
‏"הוא ממלא את הלב הזה
‏"ספרי לי…"
‏את כולך פצועה…
‏הפסק!
‏אל תיגע בי!
‏מה קרה?
‏אתה נזיר? ‏-אני אח.
‏לך למנזר! ‏-אמרתי שאני אח.
‏את יודעת?
‏אנחנו מחזירים אנשים לבריאות.
‏אבל אתה מת?
‏אני לא מת. ‏-אתה טועה.
‏אני אמות יום אחד, בטח. ‏אבל יש לי אפילו דופק.
‏אם כך, לא היית כאן.
‏ואיפה זה "כאן"?
‏חץ שורק.
‏האם זה היה שדה קרב עתיק?
‏"זנחו כל תקווה, אתם הנכנסים בשער זה."
‏"שערי הגיהינום"?
‏זה גיהינום? אל תצחיקי אותי.
‏מאוכזב שאתה לא בגן עדן?
‏איזה ביטחון עצמי.
‏כולם חושבים שכאשר אנחנו מתים, ‏אנחנו הולכים לגן עדן או לגיהינום.
‏אבל כולנו מגיעים לכאן ללא יוצא מן הכלל.
‏אלה לא החיים שלאחר המוות שדמיינו.
‏חכי רגע!
‏אני נשבע שאני לא מת.
‏קיבלנו קריאת חירום…
‏אז יצאתי מבית החולים ו…
‏אני חולם?
‏אם אני חי, למה אני כאן?
‏זו בטח טעות!
‏איך הגעתי לכאן?
‏אני אח, לכל הרוחות. למה?
‏מי יודע.
‏רגע, זה אומר שגם את מתה?
‏נכון.
‏את באמת מתה?
‏כן.
‏את לא נראית ככה.
‏פצועה, אולי.
‏בכל מקרה, אני הולך הביתה.
‏אני עדיין במשמרת.
‏לאיזה כיוון אני הולך?
‏מה זה? ‏-שקט.
‏מדהים…
‏הא?
‏היי.
‏היי!
‏מה…
‏מה נס…
‏חזק…
‏קורנליוס!
‏סקרלט, בתו של המלך המנוח אמלת'.
‏שמועות מספרות על נסיכה מטורפת ‏שזוממת לנקום במלך קלאודיוס!
‏היא בת של מלך?
‏לעולם לא אשכח את פניך.
‏לעולם לא!
‏להמשיך להילחם גם לאחר המוות…
‏את לוחמת אמיתית.
‏אבל זה נגמר עכשיו.
‏את תהפכי לאין.
‏אני חייבת…
‏לממש את נקמתי.
‏אני חייבת לנקום!
‏או שלא אוכל למות!
‏זה הסוף.
‏אני לא יכולה לתת לו להתחמק מזה…
‏יהיה אשר יהיה, זה מאוחר מדי עכשיו.
‏נוחי באין, נסיכה.
‏לעזאזל… ‏-הדימום עצר.
‏לא נפגעו כלי דם מרכזיים או עצבים.
‏נסה לא לזוז.
‏היכן קלאודיוס?
‏ענה לי!
‏במקום הקרוב ביותר לארץ האין-סופית.
‏מה?
‏הרחק מכאן, בפסגת הרים מרהיבים,
‏נמצא גרם המדרגות לארץ האין-סופית.
‏שקרן!
‏המלך קלאודיוס הבטיח לקחת אותנו, ‏בתמורה לנאמנות.
‏דודי הוא רשע.
‏אלו הבלים!
‏ובכל זאת כולם מבקשים את ישועתו
‏מהעולם האחר.
‏בני האדם חלשים.
‏אינני יודע אם הארץ האין-סופית בכלל קיימת,
‏אבל אעשה הכול אם הוא ייקח אותי לשם.
‏הבלים!
‏בכל עולם, ישנם אלה שמובילים
‏ואלה שהולכים אחריהם.
‏לא אשלים עם זה!
‏עצרי.
‏עליי ללכת.
‏הנה. השתמש בזה כמקל הליכה.
‏אני מצטער שנפצעת.
‏אינך עם הנסיכה?
‏אל תפעיל משקל רב מדי על רגלך הימנית.
‏אתה מצפה שאודה לך? ‏-לא.
‏אז תפסיק לעקוב אחריי.
‏את שדה.
‏את תהרגי עוד אנשים אם אעזוב אותך לבד.
‏זו נקמה. ברור שאעשה זאת.
‏ובכל זאת, אסור לך להרוג.
‏אני מתעבת יפי נפש כמוך.
‏אני לא "יפה נפש".
‏שמי היג'ירי.
‏פירוש השם הוא "קדוש".
‏כשאנשים נפגעים, הם מדממים.
‏לכן את צריכה אח.
‏עשה כרצונך.
‏"בפסגת הרים מרהיבים,
‏"נמצא גרם מדרגות שמוביל לארץ האין-סופית."
‏שודדים! ‏-רוצו!
‏עזבי!
‏הפסק! ‏-אל תיקח אותם!
‏הפסיקו! אתם לא רואים שהם זקנים?
‏הפסיקו!
‏לא!
‏הפסיקו!
‏הם לקחו הכול.
‏מדוע עלינו לסבול כך אפילו לאחר המוות?
‏רוצו!
‏יריות?
‏חכו!
‏שודדים תוקפים שודדים אחרים?
‏תתעשת!
‏תן לי את זה!
‏גם את זה!
‏חכו!
‏לעזאזל!
‏רד למטה.
‏רוצו!
‏זה מגיע מהכיוון הזה!
‏מה זה היה?
‏אתה בסדר?
‏האין.
‏יש לך מזל שלא חלקת את גורלו.
‏אני מצטער שלא יכולתי לעזור לך.
‏הבט במה שלפניך! קבל את המציאות, יפה נפש!
‏אני שומע את זה כל הזמן בעבודה.
‏אומרים שאי אפשר להיות אח בלי להתרגל למוות.
‏שאי אפשר להיות עצוב כל פעם מחדש.
‏אבל אם תתרגל למוות, וליבך ייאטם,
‏אתה עלול לאבד משהו אחר.
‏"ספרי לי על אהבה
‏"זה נס שכולם מכירים
‏"הוא ממלא את הלב הזה
‏"זה נס שכולם מכירים"
‏למה בני אדם חיים?
‏מהי משמעות החיים?
‏האם אי פעם נבין?
‏השאר את השאלות האלה לחיים.
‏עבורנו זה מאוחר מדי.
‏אמרתי לך…
‏אני עדיין לא מת.
‏הדרך שלפנינו בוגדנית.
‏אולי תצטרפו לשיירה שלנו? ‏-למה?
‏ניסיתם לעזור לנו. ‏ברצוננו להודות לכם על אדיבותכם.
‏את לא באה?
‏הם עלולים להיות שודדים.
‏הם לא.
‏איך אתה יכול להיות בטוח?
‏חבר'ה, אני אח.
‏תיידעו אותי אם יש משהו שמפריע לכם.
‏מי אתה? ‏-התרחק.
‏אין צורך. אני יכול לעזור לכם…
‏אם כואב לכם… ‏-הנח לזה.
‏מי הם? למה נתת להם להצטרף?
‏הם עלולים להיות שודדים.
‏אמור להם לעזוב.
‏אתם נשמעים כמו ילדים.
‏מה אמרתי לך?
‏גרם המדרגות לארץ האין-סופית?
‏שמעתי שאנשים מתקופות ואזורים שונים
‏איחדו כוחות כדי להגן ‏על שביל ההר שמוביל לשם.
‏אבל איש אינו יודע אם אפשר להגיע לשם.
‏בדיוק כמו בעולם החיים.
‏אני חושב שלא תצליחי להגיע כל כך רחוק.
‏עלייך לחצות אזורי שממה עוינים,
‏והשודדים.
‏ויותר מזה,
‏שמעתי שיש גדוד גדול שחוסם את השביל
‏המוביל במעלה ההר.
‏הנחש פצוע אך לא מת.
‏הרגתי את האב, אך הבת עודנה מתקרבת.
‏אסור לי להסתכן בהפיכה לאין
‏לפני שגרטרוד אהובתי תגיע.
‏אני חש כאילו ליבי מלא בעקרבים…
‏וולטימנד! איפה אתה?
‏איך אני אמורה להילחם בגדוד?
‏מה אתה שם עליו?
‏זה עלול להיות רעל.
‏עצור! ‏-אל תיתני לו לגעת בך!
‏הכאב חולף.
‏כמה מוזר! אני מרגישה הרבה יותר טוב.
‏איזו הקלה.
‏אתה רוצה לשטוף לי את הגב?
‏עזוב זקן מלוכלך שכמוני במנוחה.
‏מגבת חמה זה מאוד מרגיע.
‏בזבוז של מגבת טובה, אני אומר לך.
‏הפצעים שלך כואבים?
‏לא…
‏יש כל כך הרבה.
‏צלקת על כל פעם שהגנו על השיירה.
‏כמו מדליות כבוד?
‏בהחלט!
‏זה כל כך מרגיע.
‏אני שמח.
‏אפילו התנועה הקלה ביותר גורמת לגופי לכאוב.
‏אין צורך לדאוג.
‏הידיים שלי מאבדות את זריזותן.
‏תהיי מודעת לתנועותייך ‏והחושים שלך יישארו חדים.
‏אפשר להיות הבא?
‏גם אני. ‏-גם אני.
‏איזו תחבולה זו?
‏אין תחבולות.
‏כל מה שעשיתי היה להקשיב להם.
‏אני רואה אותך אחרת.
‏הא? ‏-אבל רק במעט.
‏"דפוס שנרקם ברוח אדווה בחול
‏"מזכיר לי את האוקיינוס בעיר הולדתי"
‏הנה.
‏תודה על האוכל.
‏"צדף שאני מחזיקה על לחיי ‏מביא לי קול נוסטלגי"
‏אני לא מאשים אותך שאינך בוטחת באחרים.
‏היינו כמוך בהתחלה.
‏אבל ככל שמכים, שודדים ובוגדים בך,
‏כך את יותר כמהה לבטוח במישהו.
‏דווקא משום שהעולם הוא מקום נורא כל כך,
‏אדם משתוקק למשהו להאמין בו.
‏בטח יש בך חרטה עמוקה
‏על שנפלת לכאן בגיל צעיר כל כך.
‏"נרקוד את ריקוד השמחה ‏עד עלות השחר
‏"נשיר שיר יקר
‏"עד סוף העולם
‏"נרקוד לנצח
‏"כמו שילוב אצבעותינו ברוח הנושבת
‏"נשיר לנצח
‏"כמו שאנו אוחזים ידיים עמוק בליבנו
‏"הענק לנו חיים ‏כדי שנוכל לשחות לאן שנרצה
‏"הענק לנו חיים ‏כדי שנוכל למלא את ליבנו הריק"
‏נורא.
‏הכי גרוע שראיתי. ‏-אתה קורא לזה ריקוד?
‏זה גרוע. ‏-מעולם לא ראיתי גרוע יותר.
‏"נרקוד את ריקוד השמחה
‏"עד עלות השחר
‏"נשיר שיר יקר עד סוף העולם
‏"נרקוד לנצח
‏"כמו שילוב אצבעותינו ברוח הנושבת"
‏מילים אנושיות אינן אומרות דבר לאל.
‏לכן אנו שולחים את רגשותינו דרך הריקוד.
‏"הענק לנו חיים
‏"כדי שנוכל למלא את ליבנו הריק
‏"לחיות! להרגיש טוב! לשגשג!"
‏נפרוק משא בעיירה שלפנינו.
‏היעד שלך נמצא בדרך ההיא.
‏הייתם כל כך אדיבים.
‏אני מתפלל שתגשימי את משאלותייך.
‏תודה רבה לך.
‏הקפד להתאמן.
‏הזקנים דיברו על זה.
‏במקום שנקרא "הארץ האין-סופית",
‏נמצא האוקיינוס היפה ביותר שאי פעם תראי.
‏אוקיינוס? ‏-הם אמרו את זה עם חיוך ענק.
‏הלוואי שהייתי יכול להזדקן כמוהם.
‏מה זה היה?
‏לא!
‏את הולכת להילחם שוב?
‏אני חייבת לנקום.
‏אני אעשה יותר מלהפיל אותו.
‏יש משל סיני על הקשת האולטימטיבי.
‏הוא יורה חיצים בלתי נראים מקשת בלתי נראית.
‏מה דעתך להפסיק לחלום?
‏אני רוצה שתפסיקי.
‏האם אין מלחמות בעתיד?
‏אני חושש שיש. ‏-הנה התשובה שלך.
‏למרות זאת,
‏רובנו מייחלים שהעולם יוכל להימלט מהאלימות.
‏אם זה לא ייפסק איפשהו, הלחימה תימשך לנצח.
‏אתה אומר שאנחנו אשמים ‏במלחמות של התקופה שלך?
‏זאת לא הכוונה. אבל…
‏מה אתה…
‏חכה!
‏המפקד וולטימנד. ‏-מה?
‏שליח?
‏מנופף בידיו כדי להיכנע?
‏זה יקצר את העניינים.
‏הפסיקו להילחם!
‏מה?
‏אנחנו יכולים לדבר. בלי נשק!
‏מי אתה, לעזאזל?
‏ואתה קורא לעצמך לוחם?
‏מה קורה עם הבחור הזה?
‏איזה פחדן! ‏-חיתכו לו את האוזניים והאף!
‏עצרו!
‏הנסיכה!
‏סקרלט!
‏אתה נהיה פזיז!
‏להתייצב! תפסו את הנסיכה!
‏היא נסיכה או חיית פרא? לעזאזל!
‏וולטימנד.
‏פצעת רבים מאנשיי.
‏לעולם לא אסלח לך!
‏הפסיקי, סקרלט!
‏רוצו! עכשיו!
‏התחבאו בחורים! ‏-גררו את הסוסים!
‏האיש ההוא…
‏הפסקת האש שלו הייתה תחבולה ‏כדי להוריד את המשמר שלנו.
‏איזו ערמומיות! בלתי נסלח.
‏סקרלט!
‏לעזאזל. עוד אחד!
‏מה את עושה?
‏היית צריכה לעזוב אותי!
‏אני לא יודעת.
‏גם אתה צריך לעזוב אותי.
‏אני תוהה אם איעלם אל תוך האין.
‏אני עושה כל מה שאני יכול. אל תוותרי!
‏אני חותך לך את השרוול.
‏עצור… ‏-הזיזי את היד.
‏זה מביך…
‏זה יכאב.
‏למה בחרת בעבודה הזו?
‏ראיתי אח שנותן את כל כולו, ‏מנסה לעזור לאנשים.
‏אז רציתי לנסות.
‏אתה בטח משוגע. ‏-את יכולה להזיז את היד?
‏נראה שלא נגרם נזק לעצבים.
‏אבל תנוחי קצת בינתיים.
‏אני הרגע אמרתי ל…
‏פיו…
‏סלחי לי.
‏לא אסלח. ‏-אני מתחנן!
‏לא הראית רחמים כלפי אבי.
‏חכי. הקשיבי לי.
‏אני לא הרגתי את המלך.
‏חסוך ממני את שקריך! ‏-אבל זו האמת.
‏כי שמעתי אותו. שמעתי את מה שהוא לחש.
‏את מה שהוא לחש?
‏מה? מה אמרת?
‏לא ניתן היה לשמוע אותו!
‏אולי את לא שמעת, אבל אני הייתי לצידו. ‏אני שמעתי אותו.
‏ידיי קפאו.
‏הייתי בטוח שגם קורנליוס שמע את זה.
‏לא יכולנו להרים את חרבותינו.
‏לא שמעתי דבר!
‏אינך סקרנית?
‏הרגי אותי, ויחד איתי ‏ילכו מילותיו האחרונות של המלך.
‏שקרים! אתה משקר כדי לחמוק מגורלך!
‏אני נשבע בנשמתי כלוחם.
‏שקרן!
‏טוב מאוד.
‏אם תספר לי, אשחרר אותך. ‏אני נשבעת בנשמתי כלוחמת.
‏אבל ספר את האמת.
‏מה הוא אמר?
‏מילה אחת:
‏"לסלוח."
‏"לסלוח"?
‏למה? למה הוא אמר את זה?
‏פולוניוס. תמיד היית אבי הבשורות הטובות.
‏קיבלתי דיווח שוולטימנד נכשל.
‏כמו קורנליוס, נעניש אותו עד שיישבר
‏ונאיר את חוסר יכולתו.
‏הוא ישכח מהארץ האין-סופית.
‏לארטס ואני נמצא את הנסיכה ‏ונבתר אותה לגזרים.
‏אם כך, לכו.
‏אדוני קלאודיוס!
‏אנא הובל אותנו לשם!
‏בבקשה קח אותנו לארץ האין-סופית!
‏כל אלה שלוחמים לצידי
‏יתקבלו בברכה לארץ האין-סופית ‏ללא יוצא מן הכלל!
‏תודה לך, אדוני קלאודיוס!
‏אנו מודים לך מאוד!
‏תודה לך מקרב לב!
‏לוחמים נבחרים!
‏הישבעו לי אמונים!
‏אל תפחדו! הילחמו!
‏לארץ האין-סופית!
‏"לסלוח".
‏אם אבי אכן אמר זאת,
‏למה התכוון ב"לסלוח"?
‏אולי הוא התחנן,
‏"בבקשה אל תהרגו אותי. בבקשה סלחו לי."
‏אבי מעולם לא פחד מהמוות או התחנן לסליחה.
‏או שהוא הסתיר חטא נורא,
‏וביקש מחילה.
‏זה לא מתאים לו. ‏-אז מה את חושבת?
‏אולי הוא הביע את חרפתו, כמלך בפני עמו.
‏אבל האם זה באמת כך?
‏אם הייתי אביך,
‏הייתי מצטער שלא יכולתי לראות אותך גדלה.
‏"סלחי לי שאני אבא נורא."
‏לכל אלה יש משמעויות שונות.
‏מה הייתה כוונתו האמיתית?
‏יש דרך נוספת להסתכל על זה.
‏זו רק דעתי.
‏הרשות בידי? ‏-מה זה?
‏"לסלוח לאיש שאת כה מתעבת. ‏לסלוח לקלאודיוס."
‏אבל למה? למה?
‏הוא רצח את אבי,
‏גנב את ארצנו, את ביתנו, הכול!
‏לעולם לא אוכל לסלוח לאיש נתעב שכזה.
‏אני מאמין שהוא רוצה שתסלחי לאיש נתעב שכזה.
‏לעולם לא אוכל! ‏-אני מסכים.
‏אפילו קדוש לא היה מסוגל. ‏-אם כך…
‏אבל שמעתי אותו במו אוזניי ‏ואני לא יכול שלא להרגיש כך.
‏חשתי את אמת המלך מדברת אליי.
‏מה זאת אומרת, "אמת"? אני לא מבינה. מה זה?
‏למה עליי לסלוח?
‏למה שאבי יאמר לי לסלוח ‏לאיש שאסור לסלוח לו לעולם? למה?
‏למה?
‏אתם משחררים אותנו?
‏גם עם הפצועים שלנו, ‏יכולנו לגבור עליכם בקלות.
‏וולטימנד, לא היית עושה דבר כזה.
‏שכחת כבר? ניסיתי לירות בך.
‏בואו נלך.
‏בשביל מה נלחמתי כל הזמן הזה?
‏לסלוח. ‏-למה?
‏לסלוח.
‏לסלוח…
‏המחשבה היחידה שלי
‏הייתה לנקום את מות אבי.
‏ובכל זאת…
‏לסלוח.
‏מה אתם עושים?
‏רוצה לראות מה יש בפנים?
‏בפנים? ‏-אלכסנדר.
‏מה? ‏-קיסר.
‏לא ייתכן ‏-הוא עוד טרי.
‏מישהו שאת רוצה לדעת עליו יותר.
‏זה לא יכול להיות…
‏יכול להיות שזה אבי?
‏אבא!
‏יש משהו שאני לא מבינה! ספר לי, אבא!
‏אבא!
‏זו שאת באמת רוצה לדעת עליה היא…
‏את עצמך!
‏דמייני שהיית חיה
‏חיים שונים לחלוטין.
‏איך זה היה?
‏הולכת ברחוב ואוכלת גלידה.
‏או משוחחת בבית קפה בצד הדרך.
‏או מציצה דרך חלון ראווה, ואז…
‏מצטערת, אבל אתה מדבר על עולם אחר.
‏אין לי מושג.
‏אני מניחה שאתה מרחם עליי.
‏אבל אני לא שותפה לזה.
‏אין שום דבר שאני יכולה לשנות.
‏אלה החיים שחייתי.
‏גם אם תמותי שוב ותיעלמי לתמיד?
‏אני לא מפחדת.
‏למעשה, הייתי רוצה להיעלם
‏ברגע שאנקום את מות אבי.
‏הקשיבי. הנה שיר פופולרי מעתיד רחוק.
‏"ספרי לי על אהבה
‏"זה נס שכולם מכירים
‏"הוא ממלא את הלב הזה
‏"ספרי לי הכול על אהבה
‏"מטרת חיי
‏"לפני שאאבד את ליבי"
‏"ספרי לי על אהבה
‏"זה נס שכולם מכירים
‏"הוא ממלא את הלב הזה
‏"אני רוצה לדעת הכול על אהבה
‏"סוד נסתר איפשהו
‏"תמצאי את המפתח"
‏היג'ירי!
‏"מפגשים רבים
‏"בזרם האין-סופי של הזמן
‏"אפגוש אותך
‏"בזמן המובטח לנו"
‏זאת… אני!
‏"כל מה שאני רואה
‏"זורח
‏"וייוולד מחדש"
‏אני… אחרת!
‏"הרוח הגשם והקשת
‏"הופכים למנגינה
‏"העולם כל כך יפה
‏"תני לשורשים שלי
‏"לפרוח
‏"בדיוק כפי שאני
‏"ספרי לי על אהבה
‏"זה נס שכולם מכירים
‏"הוא ממלא את הלב הזה
‏"ספרי לי הכול על אהבה
‏"מטרתי בחיים
‏"לפני שאאבד את ליבי
‏"ספרי לי על אהבה
‏"זה נס שכולם מכירים"
‏איבדת את ההכרה בפתאומיות.
‏ראיתי את זה…
‏את התקופה שבה אתה חי. ‏-מה?
‏נסעתי בזמן…
‏ואז…
‏היג'ירי, רקדת…
‏כל כך יפה.
‏זה כנראה לא אני.
‏לא. אתה הובלת אותי.
‏הייתי מאושרת באמת.
‏אם הייתי נולדת בתקופה אחרת,
‏האם יכולתי להיות אדם אחר?
‏האם יכולתי להימנע מלהתמסר
‏לכל הסבל והתסכול הזה?
‏סקרלט. אל תבכי.
‏אני כאן.
‏את לא צריכה לבכות יותר.
‏היי.
‏את נסיכה?
‏לא.
‏את כל כך יפה, הייתי בטוחה.
‏הלוואי שהייתי נולדת נסיכה.
‏בטח גם את רוצה, נכון?
‏אם הייתי נסיכה, ‏יש דבר אחד שהייתי רוצה לעשות.
‏מה זה?
‏הייתי רוצה ליצור עולם ‏שבו ילדים כמונו לא יצטרכו למות.
‏כן.
‏הארץ האין-סופית…
‏המקום הזה שוכן מעל פסגת ההרים הקדושים!
‏רק החזקים ראויים להיכנס. הקשיבו!
‏אל תאפשרו לאחרים לפלוש לחופיה!
‏השאירו את מציאת הנסיכה לי, גילדנשטרן, ו…
‏לי, רוזנקרנץ!
‏נאתר אותה במהירות…
‏ונלך לארץ האין-סופית.
‏תנו לנו לעבור לארץ האין-סופית!
‏קחו אותנו לפסגה!
‏לפסגה!
‏הפילו את החומה!
‏עזבו! ‏-או שנירה!
‏קדימה! הארץ האין-סופית ממש לפנינו!
‏הפילו את האבירים של קלאודיוס!
‏הארץ האין-סופית לא שייכת להם!
‏הסתערו!
‏בבקשה. ‏-אל תהרגו אותי.
‏אל תדאגו. ‏-אנחנו רק מחפשים.
‏מחפשים? מחפשים את מי?
‏את הנסיכה!
‏מישהו ראה אותה?
‏שערה קלוע בצמה.
‏כזה!
‏הפסק! ‏-שערה הוא כזה!
‏כואב…
‏תחזיר אותה! ‏-שתקי!
‏מי שייתן לנו את הנסיכה ייצא לחופשי!
‏אם תרצו, בואו איתנו לארץ האין-סופית!
‏אלה שקרים!
‏לעולם לא אהיה העבד שלך.
‏אז תזחל בעולם האחר לנצח.
‏נחפש במקום אחר.
‏רגע.
‏מה זה?
‏מטבע זהב מדנמרק. למה שיהיה לך דבר כזה?
‏את יודעת משהו על הנסיכה?
‏אני לא יודעת כלום!
‏אל תסתירי את זה ממני! דברי!
‏אם לא תדברי…
‏הפסק! אל תפגע בה!
‏הנסיכה?
‏מצאנו את הנסיכה!
‏הרימו אותה!
‏נסיכה…
‏נסיכה!
‏מהרי וברחי! לכי!
‏תפסנו את הנסיכה!
‏המלך קלאודיוס ישבח אותנו!
‏בזכות זה…
‏הוא ייקח אותנו לארץ האין-סופית!
‏סקרלט!
‏מי אתה, לעזאזל? ‏-שחררו אותה!
‏לא מסוגל לירות?
‏מה עוצר אותך?
‏זה צעצוע?
‏אולי הבחור הזה פשוט לא יודע ‏להשתמש בחץ וקשת?
‏למה באת לכאן?
‏אני…
‏מה הסיבה שלך להיות במקום הזה?
‏אני…
‏היג'ירי!
‏אתה בסדר?
‏אני בסדר. ואת?
‏אני בסדר.
‏את חייבת לחיות.
‏אני אחיה.
‏"ספר לי
‏"על אהבה
‏"זה נס
‏"שכולם מכירים
‏"הוא ממלא את הלב הזה
‏"אני רוצה לדעת
‏"הכול על אהבה
‏"מטרתי בחיים
‏"לפני
‏"שאאבד את ליבי
‏"ספר לי
‏"על אהבה
‏"זה נס
‏"שכולם מכירים
‏"הוא ממלא את הלב הזה
‏"אני רוצה לדעת הכול
‏"על אהבה
‏"סוד
‏"נסתר איפשהו
‏"הראה לי אותו"
‏הביסו את קלאודיוס! ‏-אל הטירה!
‏הוא לא כאן. ‏-איפה הוא?
‏הוא ברח? ‏-לעזאזל!
‏שוב נהיה יום.
‏אני מצטער.
‏זו הפסגה.
‏אבל…
‏אין גרם מדרגות לארץ האין-סופית!
‏זה לא כאן.
‏חשבתי שדודי יהיה כאן.
‏הוא לא כאן. ‏-מה?!
‏הוא כבר עלה לארץ האין-סופית,
‏ואת תהפכי לאין בארץ המתים.
‏סקרלט! ‏-עצור!
‏מוות בנפילה או מוות בחרב.
‏הבחירה היא שלך.
‏אתה?
‏קורנליוס! ‏-יש חולדה בשורותינו?
‏הענשנו אותך קשות ולקחנו את נשקך,
‏ואתה עדיין עומד על הרגליים?
‏בוגד!
‏הפעם לא יהיו רחמים, רק כדורים!
‏וולטימנד!
‏כלבים בוגדניים שכמותכם! ‏למה אתם בצד של הנסיכה?
‏סיימנו להיות הכלבים שלכם.
‏וסיימנו איתך.
‏איזה נכה עם מקל לעולם לא יביס אותי!
‏היעלם אל האין!
‏לעזאזל!
‏זוז, וולטימנד!
‏קורנליוס! הפוך לאין!
‏המטרה שלך נמצאת שם למעלה.
‏הגעת עד הלום. השלימי את נקמתך.
‏תודה.
‏זה…
‏שער אדיר!
‏דלת לארץ האין-סופית!
‏אני הוא המלך!
‏קלאודיוס!
‏אך מדוע תסגור את דלתך?
‏למה?
‏ארור…
‏הגעתי עד הלום. מה חסר לי?
‏הידיים המגואלות בדם הללו…
‏הו, חטאי כה מתועב…
‏לא נותר דבר כעת אלא להתפלל לישועה.
‏או שמא מאוחר מדי לדברים כאלה? ואיך?
‏אני עדיין מחזיק בשלל חטאיי.
‏הכתר, השאפתנות, והמלכה…
‏כיצד ניתן לקבל מחילה?
‏חרטה…
‏זו הדרך היחידה. עליי להתחרט.
‏סלח לי, אני, איש רב חטאים.
‏הושע אותי.
‏טרחתי ועמלתי למען אין ספור אנשים אומללים
‏שמחפשים את הארץ האין-סופית.
‏אז אנא הושע אותי…
‏המלך קלאודיוס, ‏אני מבינה את כוונותיך האמיתיות.
‏עם זאת,
‏עליי לבקש ממך דבר אחד.
‏בבקשה, תודה שטעית.
‏שהריגת אבי הייתה טעות.
‏בקש את סליחתה של בתו.
‏דוד.
‏לבקש סליחה?
‏איזו בדיחה!
‏יש לי רק חרטה אחת כעת.
‏שלא עיניתי את אביך יותר לפני שהרגתי אותו
‏כדי שתרעדי מפחד ולעולם לא תמרי את פי!
‏הייתי צריך לרוקן את דמו
‏ולהפשיט את הבשר מעצמותיו
‏כשהתחנן בפניי לשחרור המתוק של המוות.
‏לו הייתי גורם לך לצפות בזה,
‏לא היית באה בפניי עכשיו
‏עם מילותייך המגוחכות והטיפשיות!
‏ומה לגבי החרטה שלך כעת
‏או עמלך למען העם?
‏איזו תועלת יש בהבאת אחרים איתי?
‏הארץ האין-סופית שייכת לי!
‏ולא אמסור אותה לאיש!
‏איך ייתכן שאיש אשר ליבו העלוב ‏גואה מחמדנות עומד כאן?
‏אתה רומס את תקוותיהם של אחרים.
‏איך ייתכן שתוכל להיכנס לארץ האין-סופית?
‏האם אתן לך להרגיש רק שבריר מהכאב והחרטה
‏שאבי חש בגללך?
‏שאראה לך?
‏לסלוח.
‏האם עליי להמשיך בנקמתי?
‏או שעליי לסלוח על הכול?
‏מדוע עליי לסבול כך?
‏מהו הדבר שכובל אותי?
‏איני יודעת!
‏האם איני יכולה למצוא דרך אחרת לחיות?
‏איני יודעת!
‏אז אני אבודה.
‏איני יכולה לעזור! כך חייתי כל כך הרבה זמן!
‏נכון. אז אני אבודה, וזה הסוף.
‏השנאה היא שהניעה אותי ללמוד סיוף.
‏למען נקמה, למען אבי ולמען כל הסובלים.
‏עצרתי את עצמי, פעם אחר פעם.
‏אמרתי לעצמי, "לא כך הדברים צריכים להיות".
‏עד עכשיו, חייתי את חיי בלי לסלוח לעצמי,
‏בלי לסלוח לעצמי…
‏בלי לסלוח לעצמי.
‏לעצמי.
‏לסלוח.
‏לעצמי…
‏לסלוח.
‏סקרלט.
‏אבא!
‏חדלי מהשטות הזאת של הוצאת נקמה בשמי.
‏חייבת להיות "את" אחרת שאת כמהה אליה
‏שאינה נכלמת בשנאה ובנקמה.
‏אני רוצה שתחיי את חייך ותוקירי אותם.
‏אני רוצה לראות אותך זוהרת, חיה בחופשיות.
‏אבא.
‏הקשיבי היטב.
‏זה לא מקום לילדה כמוך, בתו של כישלון!
‏הארץ האין-סופית שייכת לי.
‏איש מלבדי לא יכנס.
‏רק אני ומלכתי
‏נעבור בשער זה!
‏צנחי אל האין!
‏לכי בעקבות אביך האומלל!
‏אינני סולחת לך.
‏אינני יכולה לסלוח לך. אבל…
‏סיימתי להילחם.
‏למען כל אלה שייחלו לקץ הסכסוך.
‏זה אומר שיש סיכוי לאנשים בעתיד ‏לחיות יחד בשלום.
‏עטפי את האידיאלים הריקים שלך ‏במילים יפות, שוטה!
‏את תיעלמי ללא זכר!
‏גרטרוד!
‏בבקשה! עזרי לי!
‏הארץ האין-סופית היא…
‏גרטרוד!
‏הארץ האין-סופית ממש מולנו…
‏אני לא רוצה להיעלם!
‏אל תיתני לי להפוך לאין!
‏אני לא רוצה להיעלם!
‏עזרי לי!
‏גרטרוד!
‏הצילי אותי! אני לא רוצה למות!
‏אני לא רוצה למות!
‏סוף סוף…
‏סוף סוף הבאתי את זה לידי סיום.
‏עכשיו אני יכולה להיעלם בשלווה.
‏את טועה בקשר לזה, סקרלט.
‏מה?
‏בני אדם עדיין קוראים למקום הזה
‏העולם האחר, הארץ האין-סופית וכן הלאה.
‏אך הם טועים טעות מרה.
‏זהו עולם שבו חיים ומוות ‏מתקיימים יחדיו, לא בסכסוך.
‏לא רק חיים ומוות, אלא גם הזמן.
‏כאן, העבר והעתיד מיטשטשים יחד.
‏לכן אתם יחד.
‏כעת,
‏יש אחד מכם שעדיין חי.
‏לא מת?
‏הזמן של החי להתעורר מתקרב במהירות.
‏אותו אדם אינו יכול להיות כאן.
‏כמעט והגיעה השעה לשוב ‏אל המקום אשר ממנו בא.
‏כן. את מתכוונת אליו.
‏הוא אמר מההתחלה שהוא לא מת.
‏שהוא הגיע לכאן בטעות כלשהי. אז…
‏את טועה. זה לא אני.
‏מה…?
‏זו את, סקרלט.
‏זה חזר אליי. אני באמת מת.
‏מוקד החירום לכל האמבולנסים.
‏אמבולנסים נשלחו למקום. ‏שני גברים נמצאו מחוסרי הכרה.
‏עד כאן ממוקד החירום.
‏דחוף. מוקד החירום לכלל היחידות.
‏חשד לאירוע דקירה.
‏החשוד טרם נתפס.
‏היו ערניים לתנועות החשוד.
‏לא תכננתי למות.
‏פעלתי מתוך אינסטינקט וקפצתי ביניהם.
‏לכן לא הבנתי שאני מת.
‏המשכתי להאמין שאני עדיין חי.
‏אני מת. את זו שחיה.
‏זו לא אני.
‏זו לא יכולה להיות אני.
‏הלהב הגיע עד לאיברים הפנימיים.
‏עצרתי את הדימום לזמן מה,
‏אבל הוא התחיל מחדש.
‏לא…
‏אתה טועה! זו לא אני!
‏היג'ירי! אתה צריך לחיות!
‏אז אני אישאר כאן! אישאר איתך!
‏אלוהים…
‏החזירי את היג'ירי לחיים, לא אותי!
‏לא.
‏בבקשה! הוא יכול לתפוס את מקומי!
‏לא.
‏הוא היה צריך לחיות, לא אני.
‏אני הייתי זו שהייתה אחוזת דיבוק לנקמה.
‏לא.
‏את צריכה לחיות, סקרלט. ‏-אני לא רוצה.
‏תחיי! אמרי בבירור שאת רוצה לחיות. ‏-לא!
‏תגידי שאת רוצה לחיות!
‏לא! זה אומר להיפרד ממך, היג'ירי!
‏זה בסדר שזה ככה! את צריכה לחיות!
‏אני לא רוצה שניפרד!
‏תגידי שאת רוצה לחיות!
‏הוציאי את זה במילים! "אני רוצה לחיות!"
‏אני… רוצה… לחיות.
‏עוד! "אני רוצה לחיות!"
‏אני רוצה לחיות!
‏עוד! ‏-אני רוצה לחיות!
‏אני רוצה לחיות!
‏אני אחיה, ובתמורה,
‏עד שתיוולד,
‏אתאמץ כדי שזה יהיה עולם עם פחות סכסוכים.
‏אם העתיד ישתנה, בוודאי שלא תיהרג, נכון?
‏בשביל זה, אעשה כל מה שאני יכולה!
‏אז תוכל לחיות חיים ארוכים יותר, היג'ירי!
‏תוכל להקים משפחה, לגדל ילדים
‏ולהפוך לאיש זקן ונפלא!
‏מהו…
‏האדם? מהו המוות?
‏החיים?
‏ו…
‏מהי אהבה?
‏הוד מעלתך?
‏הנסיכה.
‏הנסיכה שבה אלינו!
‏אין ספק! ‏-סם הנגד עבד!
‏זה נס!
‏זה קרה כששכבת בתרדמת.
‏הוא שתה מגביע שנועד להרעיל אותך.
‏ואז…
‏סופו היה פתאומי.
‏למה את עדיין חיה?
‏מדוע בעלי מת,
‏ואת אינך בגיהינום?
‏למה?
‏בוודאי רצית לנקום במו ידייך.
‏לא, הכול הסתיים.
‏סליחה?
‏סוף סוף מסעי הגיע לסיומו.
‏מי ייתן והאל יברך את המלכה החדשה.
‏תהילה למלכתנו החדשה!
‏תהא תהילתה!
‏מלכתנו החדשה! ‏-כן?
‏האם תבטיחי לא לייסר אותנו כמו המלך הקודם?
‏נמאס לנו שרק העניים יוצאים שוטים.
‏נכון!
‏אנשיי!
‏אם תבחרו בי כמי שתישא ‏באחריות למדינה מעתה ואילך,
‏אשרת אתכם ואעשה כמיטב יכולתי למען אושרכם.
‏עם שכנינו נבנה ידידות ואמון, לא עוינות.
‏לא אתן לילדים למות.
‏גם אם הדרך תהיה רצופה בייסורים ובמאבקים,
‏אמשיך לחפש דרך קדימה ללא סכסוך.
‏למען כל אלה שמתו, בתקווה לקיצה של המלחמה.
‏ולמען כל אלה שעתידים להיוולד, ‏בתקווה לאושר.
‏האם באמת… יכול להיות עולם ללא מלחמה בעתיד?
‏כן.
‏בעזרתכם, יכול להיות.
‏אז גם אנחנו נאמין בך ולעולם לא נוותר.
‏גם אני! ‏-גם אני!
‏אני תומכת בך. ‏-אנחנו נעשה זאת!
‏תהילה למנהיגתנו החדשה!
‏תהא תהילתה!
‏תרגום כתוביות: אליאור מצליח סאסי