Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫גבירותיי ורבותיי,‬ ‫בני הזוג יחליפו עכשיו נדרים.‬
‫לוקה דוביבייה,‬ ‫האם תיקח את אלודי פברז'ה לאישה?‬
‫אל תדאגי, מותק. הוא עדיין יכול לסרב.‬ ‫-די.‬
‫כן!‬
‫מושלם.‬
‫הם כאלה חמודים.‬
‫מעולה.‬
‫ואת, אלודי פברז'ה, האם את לוקחת‬
‫את לוקה דוביבייה לבעל?‬
‫לעזאזל.‬ ‫-לא ייאמן.‬
‫סליחה.‬
‫אני רוצה להזכיר לכולם‬
‫להעביר את הטלפונים הניידים למצב חתונה.‬
‫תודה…‬ ‫-מצב חתונה!‬
‫כמו שאמרתי,‬
‫אלודי פברז'ה, האם תיקחי‬ ‫את לוקה דוביבייה...‬
‫די, מספיק!‬
‫לא! בחייכם!‬
‫זה דמיאן.‬ ‫-מה?‬
‫אני אתחיל מחדש.‬ ‫האם את, אלודי פברז'ה, תיקחי...‬
‫זה מגוחך.‬
‫מי זאת?‬
‫אחת החברות שלה.‬
‫תפסיק! אנחנו בחתונה.‬ ‫אנחנו לא יכולות לענות!‬
‫די, מספיק.‬
‫בסדר. תירגע.‬
‫אלודי, מצטערת, הוא אומר שזה דחוף.‬
‫תעבירו לה.‬
‫תעני, מהר.‬
‫אלודי, מה את עושה? את לא יכולה לענות!‬
‫אני מצטערת. זה יהיה קצר, בסדר?‬
‫הלו?‬
‫מה קורה?‬ ‫-לא ייאמן.‬
‫מקרה חירום, אני חושב.‬ ‫-מה כל כך דחוף?‬
‫מקרה חירום?‬ ‫-אבל…‬
‫כן, השתגעת לגמרי.‬ ‫אני לא יכולה. אני בחתונה שלי.‬
‫למה אתה אומר לי את זה היום?‬ ‫-מי זה?‬
‫בטח שאני זוכרת את קאפרי.‬
‫מה?‬ ‫-איך אוכל לשכוח?‬
‫בחיים לא הרגשתי ככה כלפי אף אחד.‬
‫מי זה?‬ ‫-האקס שלה.‬
‫מה?‬ ‫-האקס שלה?‬
‫יקירתי, מספיק. תנתקי עכשיו, בסדר?‬
‫גברת, בבקשה. כולם מחכים לתשובה שלך.‬
‫תתחתני איתו או לא?‬
‫כן, כמובן.‬ ‫-היא אמרה "כן".‬
‫אז את כן?‬ ‫-לא! לא…‬
‫כשאמרתי לך "כן", אמרתי "לא". אתה מבין?‬
‫אז רק שיהיה ברור.‬ ‫כשאת אומרת "כן", את מתכוונת ל"לא"?‬
‫אין מצב! חשבתי שאתה באוסטרליה.‬
‫גברת! "כן" זה "לא"?‬
‫אולי, כן.‬
‫אני לא עוקב.‬
‫היא אמרה מה למי?‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫אז לא.‬ ‫-זה "כן"?‬
‫אני מצטערת, לוקה. אני…‬
‫אני לא יכולה.‬
‫לא!‬
‫סליחה.‬
‫אלודי!‬ ‫-אלודי?‬
‫אלודי…‬
‫מסכן שלי.‬
‫חוששני שזה "לא".‬
‫אני מצטערת, לוקה. אני…‬
‫אני לא יכולה.‬
‫- לוזר! מביך! -‬
‫אני מצטערת, לוקה. אני לא יכולה.‬
‫מצטערת, לוקה. אני…‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן, אני יודעת. שמעתי על…‬
‫בטח קשה לך.‬
‫כן, זה לא קל.‬
‫אתה בחור נהדר. גם נאה.‬
‫באמת?‬ ‫-אתה המורה הכי חמוד בבית הספר.‬
‫מי יודע? אולי תמצא מישהי אחרת‬ ‫יותר מהר משנדמה לך.‬
‫אני יודעת שזה לא זמן טוב, אבל…‬
‫אבל, לאה…‬
‫גם אני מרגיש משהו בינינו,‬
‫אבל זה מוקדם מדי בשבילי.‬
‫לוקה?‬ ‫-כן?‬
‫זה לא מספר הטלפון שלי.‬
‫אלה פרטי הבנק שלי.‬
‫העובדים אחרים ואני תהינו‬
‫אם תוכל להחזיר לנו את הכסף‬ ‫שאספנו למתנת החתונה שלך,‬
‫כי לא הייתה חתונה.‬
‫אבל אין לחץ.‬
‫אבל אל תתעכב יותר מדי.‬
‫היי, קורין. זה לוקה.‬
‫את יכולה בבקשה להגיד לאלודי…‬
‫תגידי לבת שלך שזה בסדר. המשכתי הלאה.‬
‫אני לא רוצה…‬
‫את כלבה! ואת מכוערת!‬
‫אני רוצה שתחזרי אליי.‬
‫אלודי?‬
‫היי, מתוק!‬ ‫-שלום!‬
‫היי!‬ ‫-אלה אנחנו.‬
‫קפצנו לקייטרינג כדי לאסוף את האוכל.‬
‫כבר לקחנו חלק ממנו לעצמנו.‬
‫טוב, מתוק.‬
‫אני יודעת שקשה לך להאמין לי עכשיו,‬ ‫אבל תסמוך עליי.‬
‫תמיד יש אור בקצה המנהרה.‬
‫או רכבת.‬
‫איפה הכלים שקניתי לך לחג המולד?‬
‫במטבח, אחת המגירות לא נסגרת.‬
‫אימא, אבא, תודה שבאתם,‬ ‫אבל אני רוצה להיות לבד.‬
‫מה זה?‬
‫זה מהמם!‬
‫- אושר -‬
‫זה עלון ירח הדבש שלנו.‬
‫- יופי -‬
‫רצית לקחת אותה לשם?‬
‫זה אתר הנופש הכי יפה במאוריציוס.‬
‫- תשוקה -‬
‫זה בטח עלה הון!‬
‫אין לך מושג. נאלצתי לקחת הלוואה.‬ ‫והסוכנות לא מסכימה להחזיר לי את הכסף.‬
‫טוב, אז תיסע. זה יעשה לך טוב.‬
‫בטח. לבד?‬ ‫-אני יכולה לבוא איתך, אם את רוצה.‬
‫אימא, את שומעת את עצמך?‬
‫אני לא נוסע לירח דבש עם אימא שלי.‬ ‫-אני יודעת, לוקה. צחקתי.‬
‫אתקשר אליהם ואשיג לך החזר.‬ ‫אל תהיה כזה פראייר.‬
‫אימא!‬ ‫-כן!‬
‫בלעדיי, מרמים את כולם!‬
‫אתה יודע, לוקה, אחרי החתונה שלנו,‬
‫תכננו לנסוע לריו.‬
‫זה היה החלום שלה.‬
‫אבל העבודה,‬
‫קניית הבית, הלידה שלך…‬
‫החיים.‬
‫בסוף לא נסענו.‬
‫לעזאזל, זו אלודי. תוכל לצאת?‬
‫תמסור לה ד"ש ממני.‬
‫זה הפתרון היחיד שאתם מציעים?‬
‫אלודי?‬ ‫-עם מי? עם אימא שלו?‬
‫אני שמח שהתקשרת.‬ ‫-באמת?‬
‫לא רצית שאמות?‬ ‫-אני לא שומע אותך. איפה את?‬
‫במקום העבודה של דמיאן. מגניב, נכון?‬
‫מה? חשבתי שהוא מכונאי רכב.‬
‫לא, רק אמרתי שהוא עובד עם מכוניות.‬
‫את בסדר? מי זה?‬ ‫-לוקה.‬
‫כמה נורא. מסכן.‬
‫הוא נחמד מדי.‬
‫אתה חשוב לי מאוד, לוקה,‬ ‫אבל הקשר עם דמיאן חזק יותר.‬
‫אלודי, אם התקשרת כדי לזרות מלח...‬
‫לא, אל תנתק! רגע.‬
‫ביום החתונה שלנו,‬ ‫בטיפשותי השארתי את המפתחות שלי בבית.‬
‫אנחנו נוסעים למיאמי גראנד פרי בשבוע הבא,‬ ‫ואין לי בגדים.‬
‫אפשר לבוא אליך בשבוע הבא?‬
‫לא.‬ ‫-למה לא?‬
‫זה לא אפשרי בשבוע הבא.‬
‫אבל למה?‬
‫אני אהיה במאוריציוס. זוכרת?‬ ‫-אתה נוסע?‬
‫לבד?‬ ‫-למה שאהיה לבד?‬
‫את לא בלתי ניתנת להחלפה. בחייך.‬
‫עם מי אתה נוסע, לוקה?‬
‫זה לא עניינך.‬
‫לוקה, מתוק, איפה הדרכון שלך?‬
‫מתוק?‬
‫אני מעדיפה שהוא יהיה אצלי,‬ ‫כדי שלא תאבד אותו. טוב?‬
‫חברת התעופה מוסרת את ברכותיה‬ ‫לרגל ירח הדבש שלכם.‬
‫כמה נפלא. קח, יקירי.‬
‫יפה מצידכם.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫רוצים תמונה?‬
‫לא, תודה. זה בסדר.‬ ‫-אני רוצה.‬
‫תן לי את הטלפון שלך.‬ ‫-כן.‬
‫טוב.‬
‫עדיף שתתנשקו, לא?‬
‫קדימה.‬
‫זהו. תיהנו מהטיסה, זוג יונים.‬ ‫-תודה.‬
‫- ירח דבש עם אימא'לה -‬
‫אולי תפסיק לזעוף?‬
‫כשהיית ילד, נישקתי אותך המון. אהבת את זה.‬
‫אימא, די!‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫ברוכים הבאים למאוריציוס.‬ ‫-תודה.‬
‫ברוכים הבאים לגן העדן!‬
‫אני גלוריה, המנהלת הכללית.‬
‫נעים מאוד, גלוריה.‬
‫יש בעיה קטנה. מתברר שהחדר שלנו לא מוכן.‬
‫את מדברת צרפתית. כן.‬
‫הייתה לנו בעיה עם האורחים הקודמים,‬ ‫אבל אל תדאגו, היא תיפתר בקרוב.‬
‫כן, אבל אשתי עייפה.‬
‫לא הייתי מנחשת. את נראית נפלא!‬
‫ניתן לכם שני קוקטיילים. אל תדאגו.‬
‫ראיין, בבקשה.‬
‫בכנות, עם המחיר ששילמנו, זה לא לעניין.‬
‫הצעירים האלה, הם כל כך עייפים.‬
‫ואת גברת…‬ ‫-דוביבייה.‬
‫דוביבייה, בדיוק. ומר דוביבייה?‬
‫הוא שם, מצטלם.‬ ‫-אני מבינה.‬
‫הוא צעיר.‬
‫כן, אבל הוא לא עייף.‬
‫אתה בא, יקירי?‬ ‫-כן.‬
‫מכאן, בבקשה.‬
‫רואה, ראיין? הרבה אנשים‬ ‫שופטים זוגות עם פער גילים,‬
‫אבל אצל שני אלה, זו לא בעיה.‬
‫נראה לי שהם חושבים שאנחנו זוג.‬
‫זה מצחיק, נכון?‬
‫לא. זה דוחה.‬
‫כשאספתי אותך מבית הספר,‬ ‫אנשים חשבו שאני אחותך.‬
‫גם להתחתן עם אחותי זה דוחה.‬
‫גיל הוא רק בראש בכל מקרה.‬ ‫במובנים מסוימים, הוא נראה מבוגר ממנה.‬
‫רק מיטה אחת!‬
‫זה אי האהבה ב-ה' הידיעה.‬
‫הים מלטף.‬
‫האוויר מעורר תאווה.‬
‫גברתי.‬ ‫-תודה.‬
‫אדוני.‬
‫כאן, לילה אחד של רומנטיקה‬ ‫ישטוף מכם את כל הבעיות.‬
‫אם האדון בעל און, כמובן.‬
‫איפה אני אישן?‬
‫גברתי.‬ ‫-כן?‬
‫אני חייבת לומר שזה בכלל לא דומה לעלון.‬
‫תסתכלי.‬
‫איפה המרפסת עם הבריכה והנוף ללגונה?‬
‫והסאונה?‬ ‫-היה כאן אי הבנה.‬
‫זה מהמם, כמובן, אבל זו וילה רויאל.‬
‫היא הרבה יותר יקרה, כמובן.‬
‫אבל כבר הוצאתי הון!‬
‫אין אפילו ספה!‬
‫אוי לי...‬ ‫-תצטרכי לסלוח לו.‬
‫הוא עדיין נסער.‬
‫החתונה הייתה הלם רציני בשבילו.‬ ‫-אני בטוחה!‬
‫לא, אין לך מושג.‬ ‫רק לדבר על זה עושה לי צמרמורת.‬
‫צמרמורת?‬
‫שמעת?‬
‫זה עושה לה צמרמורת, ראיין!‬
‫גם לי יש צמרמורת.‬
‫קשה לי לראות אותו ככה,‬
‫אבל הוא עשה כל שביכולתו‬ ‫כדי להעניק לי ירח דבש בלתי נשכח.‬
‫הוא שקוע עד צוואר בחובות.‬
‫יש לך הרבה מזל, גברת דוביבייה.‬
‫את יכולה לקרוא לי לילי.‬ ‫-לילי.‬
‫אתה חושב מה שאני חושבת?‬
‫כשהם מאושרים, אנחנו מאושרים.‬ ‫-כן.‬
‫בדיוק!‬
‫בבקשה!‬
‫תיכנסו.‬
‫ועכשיו,‬
‫הנוף.‬
‫הנה היא, וילה רויאל.‬
‫זה כמו לזכות בלוטו!‬
‫בווילה רויאל, הכול כלול.‬
‫טיולים, פעילויות, ספא, עיסויים,‬
‫פנסיון מלא עם השף שלנו, וינסנט.‬
‫הוא זמין 24 שעות ביממה‬ ‫כדי לרגש את בלוטות הטעם שלכם.‬
‫הכול כלול!‬
‫מדהים.‬ ‫-אתה מרוצה?‬
‫כן, הוא מרוצה מאוד.‬
‫לילי, מבחינתנו אתם זוג יוצא מהכלל.‬
‫אין לכם מושג כמה אני מעריצה אתכם.‬
‫כל הזוגות שבאים לכאן הם אותו דבר.‬
‫זקן וזקנה, צעיר וצעירה,‬
‫זקן וצעירה,‬
‫אבל זה תמיד גבר מבוגר עם אישה צעירה ממנו.‬
‫אבל אתם יוצאים מהכלל.‬
‫לכן ראיין ואני‬ ‫נספק לכם חופשה יוצאת מהכלל.‬
‫שמעת את זה, יקירי?‬
‫נכון, מר דוביבייה?‬
‫בואו נמשיך בסיור, כי חדר השינה מחכה לנו.‬
‫קדימה!‬
‫לוקה, תראה את השירותים.‬
‫וזו סוויטת הכלולות!‬ ‫-תראו איזה יופי!‬
‫בוא הנה. אנחנו עדיין צריכים‬ ‫לערוך את טקס עלי הכותרת.‬
‫הוא חשוב מאוד.‬
‫ראיין, בבקשה.‬
‫אני מכריזה בזאת‬ ‫על תחילתו הרשמית של ירח הדבש שלכם!‬
‫מזל טוב, לילי.‬
‫תודה, גלוריה.‬
‫ראיין, בוא נלך.‬
‫אני בטוח שהזוג היפהפה הזה רוצה קצת פרטיות.‬
‫נכון, מר דוביבייה?‬
‫תיהנו.‬ ‫-תודה.‬
‫שוב תודה.‬
‫מה את עושה?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫היא שדרגה לנו‬ ‫כי היא חושבת שאנחנו נשואים!‬
‫כן.‬
‫מה יקרה כשהיא תגלה שאת אימא שלי?‬
‫לא צריך לגלות לה.‬
‫זה לא שפוי.‬
‫בחייך! זה לא יכול להזיק.‬ ‫אנחנו רק צריכים להעמיד פנים מולה.‬
‫אתה לא רואה שאנחנו חיים את החלום?‬ ‫בחייך, לוקה, אל תהרוס את זה.‬
‫טוב?‬
‫בחייך, לוקה.‬
‫לוקה, בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫אני נסיכה.‬
‫אתה לא רוצה חיבוק מאימא?‬ ‫-די, הגזמת.‬
‫אני בגן עדן.‬
‫אני בגיהינום.‬
‫היי, יקירי!‬
‫חיכית לי הרבה זמן?‬
‫נכון שזה נחמד?‬
‫רוצה לשוט לאי ההוא?‬
‫לא, אימא, אבל אם את רוצה, לכי על זה.‬
‫לא אשאיר אותך לבד.‬
‫לוקה, אתה כבר אדום. תמרח קרם הגנה.‬
‫אימא!‬
‫קדימה! בסדר, אל תמרח כלום.‬
‫זה מאיץ את הזדקנות העור.‬
‫בקרוב ניראה בני אותו גיל.‬
‫תמרח עליי קרם.‬ ‫-אל תורידי חלק עליון!‬
‫אני לא רוצה פס שיזוף. זה מכוער.‬ ‫תמרח לי קרם על הגב, בבקשה.‬
‫קדימה. תעשה את זה בשביל אימא.‬
‫תמרח על הכתפיים כמו שצריך.‬ ‫-כן.‬
‫אמרתי לך למרוח על הכתפיים.‬ ‫-כן.‬
‫זהו זה. עכשיו נמוך יותר.‬
‫לא! מה עם הגב התחתון?‬
‫קדימה! כשאתה עושה משהו,‬ ‫תעשה אותו כמו שצריך.‬
‫תודה.‬
‫בעוד 20 דקות!‬
‫שלום לכם.‬
‫זה בעוד 20 דקות.‬
‫הנה זוג היונים שלנו!‬
‫אתם נהנים? נהניתם מהשמש?‬
‫היה מדהים.‬
‫בעוד 20 דקות יצא טיול טרקטורונים נהדר‬
‫לעמק הצבעים.‬
‫אני ממליצה בחום. הוא מהמם.‬
‫מתחשק לך, יקירי?‬ ‫-לא, לא מתחשק לי.‬
‫בחייך, מר דוביבייה!‬ ‫-תשמח את אשתך!‬
‫אני אטפל בזה, גב' דוביבייה.‬ ‫-תודה.‬
‫לכי את. אני אחזור לחדר.‬ ‫-ומה תעשה?‬
‫תשב ותחמיץ פנים?‬ ‫-מאיה! עוד זוג בשבילך.‬
‫אל תשכחי שאני מתאבל.‬ ‫-היי!‬
‫שלום.‬
‫בואו הנה.‬
‫טרקטורונים זה כיף,‬ ‫אבל אני מארגן טיולים בסירה.‬
‫היא שקטה יותר, ידידותית יותר לסביבה,‬ ‫ומהנה באותה מידה. תרצי?‬
‫אתה מעדיף את זה, יקירי?‬
‫לא, אנחנו יוצאים לטיול טרקטורונים.‬ ‫-באמת?‬
‫כן.‬ ‫-אולי בפעם אחרת.‬
‫אני מקווה.‬ ‫-שנלך?‬
‫נתראה בקרוב.‬ ‫-להתראות.‬
‫מדהים!‬
‫קדימה, תן גז!‬
‫הכול בסדר?‬
‫טוב, בואו נצא לדרך.‬
‫אני רוצה לקחת אתכם לתצפית, אז נמשיך ברגל.‬
‫תחנה שם למעלה.‬ ‫-קדימה!‬
‫תזכור לאזן את המשקל.‬ ‫-כן.‬
‫בסדר? שאלות?‬ ‫-הנה.‬
‫אין שאלות? כי עכשיו זה הזמן.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫בואו נלך כקבוצה.‬
‫היא חמודה, נכון?‬
‫מי?‬ ‫-נו, בחייך!‬
‫ראיתי שהסתכלת עליה.‬ ‫-מוכנים?‬
‫מה? רק אמרתי שהיא חמודה.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-אימא!‬
‫אני לא אימא. אני לילי.‬ ‫-באים?‬
‫כן.‬
‫עוד קצת. כמעט הגענו.‬
‫טוב.‬
‫תראו בעצמכם.‬ ‫-שם למעלה?‬
‫העננים יתפזרו. תאמינו לי.‬
‫זה חלקלק.‬
‫זהירות. זה חלקלק.‬
‫יש לך מזל. היא מלאת חיים.‬
‫מי?‬ ‫-אשתך.‬
‫היא לא אשתי.‬
‫העלבתי אותך? מותר לך לאהוב נשים בוגרות.‬
‫אני לא שופטת.‬ ‫-היא לא אשתי. היא אימא שלי.‬
‫אתה בא?‬ ‫-כן.‬
‫התחתנת עם אימא שלך?‬ ‫-אני לא נשוי.‬
‫בסדר. אבל נסעת לירח דבש עם אימא שלך.‬
‫תקשיבי, זה מסובך,‬ ‫אבל אל תספר לאימא שלי שגיליתי לך.‬
‫זה חשוב לה מאוד.‬
‫בסדר.‬
‫הגענו.‬
‫אם אתם רוצים לצלם תמונות,‬ ‫זה המקום הכי טוב.‬
‫בוא. את יכולה לצלם אותנו?‬
‫כמובן.‬ ‫-אעלה אותה לאינסטגרם.‬
‫בסדר?‬
‫החברים שלנו יקנאו!‬
‫מושלם. בבקשה.‬
‫תודה. את כל כך מתוקה!‬
‫סליחה. נוכל להצטלם יחד?‬
‫גם אני רוצה לגרום לחבריי לקנא.‬ ‫-בטח.‬
‫תוכלי לצלם אותנו, אימ... לילי?‬
‫כמובן!‬
‫קדימה.‬ ‫-בסדר.‬
‫כן.‬ ‫-בסדר, שנייה.‬
‫הנה.‬
‫את נראית נהדר! ממש מהממת.‬
‫אולי קרוב יותר. ככה.‬ ‫-כן!‬
‫כן, קצת… ככה.‬
‫כן, זה מקסים.‬
‫יפה מאוד!‬ ‫-נהדר.‬
‫פעם אחרונה. בסדר?‬
‫אני חושבת ש...‬ ‫-אחרונה.‬
‫נהדר. מעולה.‬
‫מושלם.‬ ‫-נהדר.‬
‫אנחנו צריכים לחזור.‬
‫הנה. תראה!‬ ‫-אהבתי!‬
‫כולם הצטלמו?‬ ‫-מעולה. מושלם.‬
‫לא, אני נוהגת.‬
‫את בטוחה?‬ ‫-כן, אני בטוחה.‬
‫יצאנו לדרך!‬
‫אימא!‬
‫שימו לב לעיקול!‬
‫תפני, אימא!‬
‫לא!‬
‫תחזיק חזק!‬
‫לא ליער!‬
‫לא!‬
‫זהירות!‬
‫זה היה אדיר!‬ ‫-יצאת מדעתך?‬
‫היה כיף, נכון?‬ ‫-לא, ממש לא.‬
‫אתה תמיד כל כך מפחד מהכול, לוקה!‬
‫מי אשם בזה?‬
‫כזאת חסרת אחריות!‬
‫לא כיף איתך. עוכר שמחות.‬ ‫-כמעט הרגת אותנו!‬
‫אתם בסדר?‬
‫זה היה נהדר!‬
‫כן, ממש נהדר.‬
‫כל כך נהדר!‬
‫אני רוצה לטעום הכול.‬
‫המזנון מדהים.‬
‫אני לא רעב.‬
‫בחייך, אתה לא שובת רעב. תראה.‬
‫מוזלי. בדיוק כמו שאתה אוהב.‬ ‫-תעשי לי טובה, אימא.‬
‫תפסיק לקרוא לי "אימא", אחרת יגלו.‬
‫שלום.‬
‫היי. אפשר להצטרף אליכם?‬
‫כמובן.‬ ‫-באמת?‬
‫נהדר! רצינו לדבר איתכם מאז שהגענו.‬
‫כן!‬
‫אפשר לשבור את הקרח‬ ‫בכך שנספר לכם איך נפגשנו.‬
‫כן!‬
‫אתם תראו, זה…‬
‫אז בצהריים, הייתי בקפטריה של החברה‬
‫ואזרתי אומץ לשאול,‬
‫"שלום, הכיסא הזה פנוי?"‬
‫ואו, מדהים.‬ ‫-אני נשבע.‬
‫נכון, פנתרה שלי?‬ ‫-כן, דוב קואלה שלי.‬
‫שמעת, מרמוסט קטן שלי?‬
‫אני זוכרת את זה כאילו זה היה אתמול,‬
‫כי אכלתי עוף‬
‫עם... ברוקולי.‬
‫אין ספק שזה סימן.‬
‫אל תחשבי על זה אפילו.‬ ‫-בסדר.‬
‫מה איתכם?‬ ‫-אנחנו?‬
‫איך נפגשתם?‬ ‫-אנחנו…‬
‫אנחנו…‬
‫זה סיפור ארוך. לא נשעמם אתכם.‬
‫למה לא?‬
‫באמת?‬
‫במחלקת יולדות.‬
‫מחלקת יולדות?‬
‫אתם תראו, זה סיפור ממש מצחיק.‬
‫קדימה! תספרו לנו!‬
‫הייתי שם בגלל אימא שלי.‬
‫אימא שלך?‬ ‫-כן.‬
‫היא רק ילדה תינוק יפה מאוד.‬
‫זה מה שאת אומרת.‬ ‫-זה נכון.‬
‫כי היית חברה של אימא שלו?‬
‫כן, בערך.‬
‫בערך? בחייך, הייתן קרובות מאוד.‬
‫היא הייתה נוכחת בלידה שלי.‬
‫באמת?‬
‫היא הראשונה שהחזיקה אותי.‬
‫זו הייתה אהבה ממבט ראשון.‬ ‫-תפסיק!‬
‫לא, הוא צוחק.‬ ‫-בכלל לא.‬
‫אנחנו יחד מאז.‬
‫זה קירב בינינו. להחליף חיתולים,‬
‫לפזר טלק על הישבן הקטן שלי,‬ ‫לצאת לטיולים בעגלה…‬
‫שלום, זוג יונים!‬
‫מה שלומנו?‬ ‫-נהדר!‬
‫אני רוצה להזמין אתכם‬
‫לתחרות זוגות כיפית‬
‫שעומדת להתחיל ליד הבריכה.‬
‫נלך?‬
‫מעולה. בא לך, מותק?‬ ‫-נהדר.‬
‫קדימה!‬
‫נתראה אחר כך.‬ ‫-נתראה. תודה.‬
‫נתראה.‬
‫סוף סוף, פעילות.‬
‫אתם לא מצטרפים?‬ ‫-אני לא בטוחה.‬
‫קדימה, לילי, תעשי את זה בשבילי.‬
‫אנחנו חייבים להראות לצעירים האלה‬ ‫שהשוני מעצים אותנו.‬
‫מה דעתך, יקירי?‬ ‫-בחייך, אימא…‬
‫כלומר, אהובה.‬
‫כמובן.‬ ‫-אהובה.‬
‫קדימה. בואי, לילי.‬
‫כן, בוא.‬
‫אני בטוחה שתנצחו אותם.‬
‫קדימה, אני אחכה לכם.‬
‫נו, נלך?‬
‫אלה הכללים. תסתכלו.‬
‫אתם צריכים להפריד את עצמכם מבני הזוג‬
‫בלי לעזוב את הצעיף.‬
‫למשל, אני יכולה לעשות ככה…‬
‫בסדר. מוכנים?‬
‫מוזיקה!‬
‫תעודדו את הזוגות עם מוזיקה!‬
‫אני לא יכול.‬ ‫-תתרכז.‬
‫תראו!‬ ‫-זה קשה!‬
‫לא ככה.‬ ‫-קדימה!‬
‫קדימה, מותק. נשיקה!‬
‫כן. לא.‬ ‫-לא.‬
‫יופי!‬
‫קדימה. אתם תפענחו את זה!‬
‫בזהירות.‬
‫זה נכון?‬ ‫-חכה…‬
‫לא, רק רגע…‬
‫אתה צריך להעביר את זה מעל.‬ ‫-מה את עושה?‬
‫לא, תעביר את זה בין הרגליים שלי.‬
‫זה מביך מדי.‬
‫זה גיהינום עלי אדמות.‬ ‫יותר מדי נגיעות. אנחנו נראים מגוחכים.‬
‫כן, תחזור למעלה.‬ ‫-ומתחת.‬
‫כאן למטה. כן!‬
‫כל הכבוד! יש לנו זוג מנצח!‬ ‫-מה?‬
‫כל הכבוד.‬
‫מותק, נרקוד את ריקוד הפצצה?‬
‫האמת, היית חסר תועלת.‬
‫מעצבן, היינו כל כך קרובים.‬
‫היית צריך להתרכז קצת.‬
‫הייתי אמור להיות כאן עם אלודי…‬
‫למה? אתה חושב שאיתה היית מנצח?‬
‫אימא, לא אכפת לי מניצחון.‬
‫לא אכפת לך מניצחון? זה ברור.‬
‫לא בדיוק נלחמת על אלודי.‬
‫סליחה?‬ ‫-לא, עזוב.‬
‫עדיף ככה. היא לא מצאה חן בעיניי.‬
‫לא ידעתי! חשבתי שאת מחבבת אותה.‬
‫מעולם לא אמרתי את זה.‬
‫אמרת. אני מצטט,‬ ‫"מכל החברות שלך, אני מעדיפה אותה".‬
‫ראית את האחרות?‬ ‫-מה איתן?‬
‫תקשיב. תמיד העדפת‬ ‫חברה גרועה על חיי הרווקות.‬
‫זאת הבעיה שלך, לא?‬
‫לא הייתי צריך לקחת אותך איתי.‬ ‫זו הייתה טעות ענקית.‬
‫לוקה, תנסה לראות את הצד החיובי לשם שינוי.‬
‫היה לנו יום נהדר. נכון?‬
‫בשביל זה אני כאן, כדי לעודד אותך.‬
‫אבל בעיקר כדי ליהנות.‬
‫טוב, תגיד לי, מה אני יכולה לעשות?‬
‫שום דבר.‬
‫להפך, את מתעלקת עליי וחונקת אותי.‬
‫אני נחנק.‬
‫אל תשתה מי ברז. אתה תחלה.‬
‫בדיוק לזה התכוונתי. תראי.‬
‫מים טובים.‬
‫אני שותה.‬
‫ושום דבר לא קורה.‬
‫נהדר. הזהרתי אותך.‬
‫את כזאת קוץ בתחת!‬
‫לוקה, אל תגזים.‬
‫את יודעת למה מיהרתי כל כך לעזוב את הבית?‬
‫ממהרת? היית בן 26, יקירי.‬
‫נמאס לי מכך שאמרת לי, "אל תעשה את זה.‬
‫"אל תשתה את זה. תמרח קרם הגנה. תלבש צעיף.‬
‫"אל תצא לטיול ביה"ס.‬ ‫אתה נחמד מדי. מורה יתעלל בך."‬
‫זה קורה, מתוק.‬
‫"אל תלך להוגו כי תידבק בכינים.‬ ‫אל תלך לבריכה כי תחטוף יבלות."‬
‫השארת את גלגלי העזר‬ ‫על האופניים שלי עד גיל עשר!‬
‫טוב, אתה די מגושם.‬
‫את מתערבת בכול. זה בלתי נסבל.‬
‫אבל זה טבעי, לוקה.‬ ‫אני אימא שלך. אני מגינה עליך.‬
‫זה לא טבעי. זה בלתי נסבל.‬ ‫אפילו באת לירח הדבש שלי!‬
‫ביקשת ממני לבוא.‬
‫כי ריחמתי עלייך.‬
‫בסדר. אני מבינה. טוב!‬
‫אני קוץ בתחת. מעכבת אותך.‬
‫אני אימא נוראית שעושה לך את המוות.‬
‫אם עושה לך טוב להתבוסס בצער שלך, תמשיך.‬
‫אבל אתה יודע מה?‬ ‫זה הטיול הראשון שלי זה שנים.‬
‫אז אתה צודק,‬
‫אני מתכוונת ליהנות.‬
‫היי, מישל. זו אני.‬
‫מה קרה? את נשמעת מוזר.‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫רציתי רק לשמוע את הקול שלך.‬
‫אני אצל לוקה.‬ ‫אני מתקן כמה דברים בזמן שהוא לא פה.‬
‫האמת, אני שמח שהתקשרת.‬
‫אני רוצה לצבוע מחדש את המטבח. בצבע עליז.‬
‫אז כשהוא יגיע הביתה…‬
‫מה שלום לוקה?‬
‫אתה צריך לראות את המקום הזה.‬ ‫מהמם פה, והוא לא נהנה בכלל.‬
‫הלוואי שהיית כאן איתי.‬
‫איפה?‬
‫כאן.‬
‫מישל, אתה בכלל מקשיב לי?‬
‫בטח שכן.‬
‫אם היינו כאן רק אתה ואני, זה היה נפלא.‬
‫נפלא!‬
‫נסגר בצורה מושלמת.‬ ‫-מה?‬
‫המגירה. תיקנתי אותה.‬
‫מעולה.‬
‫הפתרון לכל הבעיות של לוקה.‬
‫אנחנו עדיין צריכים לבחור צבע.‬
‫צבע?‬
‫למטבח, לילי.‬
‫את איתי או לא?‬
‫לא, אני לא.‬
‫אני כאן ואני מנתקת.‬
‫"צהוב מקנאה"? אולי לא.‬
‫אימא, זה שוב אני.‬
‫רק רציתי לומר…‬
‫שאני שמח שאת כאן.‬
‫תודה, ראיין.‬
‫איזו שלווה.‬
‫היה לנו יום ארוך, נכון?‬
‫כמעט סיימנו, ואז למיטה.‬
‫למיטה?‬
‫כן, למיטה.‬
‫למיטה?‬
‫למיטה, כן.‬
‫למיטה.‬ ‫-למיטה?‬
‫כן, למיטה.‬
‫הנה מר דוביבייה.‬
‫אבדוק לאן הוא הולך.‬
‫למיטה…‬
‫אפשר?‬
‫כן.‬
‫את לבד? בעלך לא איתך?‬
‫בעלי הוא הדבר האחרון שבא לי לדבר עליו.‬
‫ברצינות, לגברים קשה כל כך להקשיב?‬
‫אומרים לי שאני טוב בזה.‬
‫אבל אם אקשיב, תצטרכי לדבר.‬
‫סליחה.‬
‫חשבתי על הריב שלנו.‬ ‫אפילו אז, כדי שזה יהיה ריב,‬
‫צריך להקשיב ולהסתכל זה על זה.‬
‫לפעמים אני חושבת‬
‫שהוא מעדיף את המקדחה שלו על פניי.‬
‫הפסד שלו.‬
‫מה?‬
‫את נעימה מאוד למראה.‬
‫טוב.‬
‫בסדר.‬
‫אוי, לא. לא!‬
‫אפשר לקבל עוד אחד?‬ ‫-מצטער, גברתי. אני סוגר את הבר.‬
‫אני מכיר מקום נחמד. הרבה יותר אותנטי.‬
‫רוצה שניסע לשם?‬ ‫-באמת?‬
‫לא, כדאי שאחזור לחדר.‬
‫את לא יכולה ללכת לישון עכשיו.‬
‫חוץ מזה, לא יזיק לבעלך לדאוג קצת.‬
‫נכון?‬
‫כן…‬
‫שלום!‬
‫גם אתה אוהב לעשות רחצה לילית?‬
‫כן, אני מת על זה. אני…‬
‫יצאתי לרוץ,‬
‫ופתאום התחשק לי להיכנס למים.‬
‫בחירה טובה. להקשיב לעצמך.‬ ‫לא לעצור את עצמך.‬
‫כן?‬
‫כן. אני אוהבת לבוא לכאן אחרי העבודה.‬
‫אני יכולה להשתחרר ולהירגע. זה ממש חשוב.‬
‫מגניב.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אתה נראה לחוץ.‬ ‫-קצת.‬
‫תן לי יד.‬
‫מה?‬
‫אקשיב לדופק שלך.‬
‫בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אתה לחוץ.‬
‫יש לי רעיון. אראה לך תרגיל יוגה.‬
‫הוא נהדר להורדת לחץ.‬ ‫-סליחה, אבל…‬
‫זה יעשה לך טוב. תסמוך עליי.‬
‫אפשר לגעת בך?‬ ‫-בסדר.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫אניח את הידיים שלי על הבטן שלך.‬ ‫-בסדר.‬
‫עכשיו תנפח את הבטן עד שאגיע לארבע. בסדר?‬
‫וכשאומר לך, תוציא הכול.‬
‫מה?‬ ‫-טוב. קדימה.‬
‫אחת, שתיים…‬
‫תקשיב לקול שלי. שתיים…‬ ‫-בסדר.‬
‫שלוש, לנפח.‬
‫ארבע ו…‬
‫לא, סליחה! אני לא יכול. סליחה!‬
‫אני מצטער. סליחה.‬
‫אני הובלתי אחרי שעקפתי‬ ‫את אחד מהאחים פיירון.‬
‫ואו.‬
‫לילה אחד הופיעו דולפינים‬ ‫ושחו לצד הסירה שלי.‬
‫היית צריכה לראות את זה, לילי. זה היה קסום.‬
‫פשוט מופלא.‬
‫אני חושב שהם ניסו להעביר לי מסר.‬
‫באמת? איזה מסר?‬
‫"פיטר,‬
‫"תשכח מתהילה,‬
‫"מכסף ומפרסים.‬
‫"תבחר בחופש. בוא לחיות איתנו."‬
‫נו?‬ ‫-שום דבר.‬
‫חציתי את קו הסיום‬ ‫והקפתי את העולם שבע פעמים.‬
‫כן, טוב, בכל זאת הגעת‬ ‫לאתר נופש חמישה כוכבים.‬
‫קודם כול, אני גר בסירה שלי.‬
‫זו רק תחנת מעבר.‬
‫אני לא מסוגל להתרחק מהים לאורך זמן.‬
‫דני, אתה חושב שאני לא רואה אותך?‬
‫בואי איתי.‬
‫עכשיו?‬
‫דני, מה יש לך? תן לי לראות.‬
‫לעזאזל, אין מצב!‬
‫תן לי את זה!‬
‫תחזיר את זה!‬
‫מה?‬
‫מגניב, נכון?‬ ‫-כן, מגניב מאוד.‬
‫מזמן לא עישנתי גראס.‬
‫זו הרגשה טובה, נכון?‬
‫גראס זה מגניב. באמת הייתי צריכה להירגע.‬
‫אני מת על זה.‬ ‫-כן, זה כל כך טוב.‬
‫אני מת על זה.‬ ‫-כן?‬
‫כן, אני מת על זה.‬
‫מר דוביבייה.‬
‫נוכל לדבר רגע?‬
‫בטח.‬
‫אתה חושב שאני סתומה?‬ ‫-למה?‬
‫אתה חושב שאני לא יודעת מה עשית במים?‬
‫בזמן שאשתך המקסימה, לילי, ישנה.‬
‫לא, זה לא מה שאת חושבת.‬
‫לא ככה מתנהגים, מר דוביבייה.‬
‫אתה לא מבין?‬
‫הרגע התחתנת. בחיים לא ראיתי דבר כזה.‬
‫אתה לא מתבייש?‬
‫אני אומר לך...‬ ‫-תקשיב לי טוב, מר דוביבייה.‬
‫אם אתפוס אותך שוב ליד מאיה,‬
‫איאלץ לספר לאשתך.‬ ‫אני לא רוצה, אבל אעשה זאת.‬
‫ואוודא שהשהות שלך כאן תהיה סיוט.‬
‫אתה מבין?‬
‫כן, אבל זו אי הבנה...‬ ‫-זה ברור?‬
‫כשמש. כן.‬
‫גלוריה.‬ ‫-כן?‬
‫יש בעיה עם השירותים.‬
‫איזה אידיוט סתם את השירותים בגרב לבן.‬
‫האסלה עולה על גדותיה.‬ ‫-זה מה שחסר לנו.‬
‫אני רואה שאתם עסוקים…‬
‫אתן לכם לעבוד.‬
‫הבחור הזה…‬
‫רגע…‬
‫- פוסט חדש‬ ‫דייט חלומי -‬
‫תודה, פיטר.‬
‫זה היה מגניב.‬ ‫-כל כך מגניב.‬
‫ממש מגניב.‬ ‫-מגניב לגמרי.‬
‫כן, זה היה…‬
‫כל כך עצוב כאן.‬ ‫אנחנו צריכים קצת מוזיקה, דחוף.‬
‫רציתי להחזיר אותה הביתה בבטחה.‬
‫כן, בטח. תודה.‬
‫ראית מה השעה? יכולת להתקשר. דאגתי.‬
‫אתה כל כך מתוק.‬
‫הילד הקטן דואג לאימא שלו.‬
‫את שיכורה.‬
‫לא רק שיכורה.‬
‫רגע. אל תגידי לי שעישנת גראס.‬
‫את מתנהגת יותר גרוע מילדה קטנה. למיטה.‬
‫לא כיף איתך.‬ ‫-אמרתי לך ללכת לישון!‬
‫בסדר.‬
‫אבל קודם, שחייה לילית!‬
‫מה? לא, אימא. מה את עושה?‬
‫אף אחד לא יראה אותי. אין לנו שכנים.‬
‫אבל אני רואה אותך. לכי לישון!‬
‫שמעת? כששקשקת אותו, הוא עשה…‬
‫שמעת? תקשיב.‬
‫אימא, הגיע הזמן לישון.‬ ‫-אתה שומע את זה?‬
‫קדימה, אימא.‬
‫זהו זה.‬
‫אני שמח שהיה לך ערב מהנה.‬
‫כן.‬
‫ברגע שהשארתי אותך לבד, חגגת עם איזה בחור.‬
‫סליחה, הוא לא "איזה בחור".‬
‫הוא קברניט נהדר.‬
‫הוא פיטר, הקברניט הטוב ביותר.‬
‫רציתי לומר שאני אולי מעצבנת, אבל אתה…‬
‫כמה משעמם אפשר להיות?‬
‫כל כך משעמם.‬
‫הכי משעמם שיש.‬
‫לא פלא שאלודי חזרה לאקס שלה.‬
‫הוא נראה הרבה יותר כיפי, עם ה…‬
‫אתה משעמם.‬
‫כל כך משעמם…‬
‫משעמם.‬
‫לעזאזל.‬
‫לוקה, מי הבחורה הזאת?‬ ‫-איזו בחורה?‬
‫הבחורה שהעלית לרשתות החברתיות.‬
‫זו בדיחה אחת גדולה.‬
‫אני כאן, מרגישה אשמה בטירוף,‬
‫ואתה בצד השני של העולם‬ ‫עם איזו בחורה בירח הדבש שלנו.‬
‫ירח הדבש שלנו?‬
‫סליחה, בדקתי, אבל לא מצאתי אותך בשום מקום.‬
‫לא ליד הבריכה או בחוף הפרטי.‬
‫או בג'קוזי או בספא. בשום מקום.‬
‫זאת הסוויטה?‬
‫את רואה? תכננתי לפנק אותך.‬
‫אלודי, אפשר לשאול אותך שאלה?‬ ‫-בטח.‬
‫למה עזבת אותי?‬ ‫-לוקה…‬
‫תגידי. אני אעמוד בזה.‬ ‫-אתה בטוח?‬
‫כן.‬ ‫-ממש בטוח?‬
‫כן.‬ ‫-אז…‬
‫איך לנסח את זה?‬ ‫אתה בחור נחמד, אבל אתה קצת…‬
‫אתה…‬
‫אתה קצת משעמם.‬
‫מה? אל תעשה פרצוף כזה. זה נכון.‬
‫את חושבת שאני משעמם?‬ ‫-כן, משעמם בטירוף.‬
‫ובכל זאת התכוונת להתחתן איתי?‬
‫כן, אבל זה העניין…‬
‫קודם כול, התעקשת. חוץ מזה,‬
‫כשדמיאן הופיע בעירייה,‬
‫ראיתי אותך וחשבתי,‬ ‫"אלוהים, אלה החיים המשמימים שלי.‬
‫"אני אמות משעמום עם הבחור הרכרוכי הזה‬
‫"שזקוק להשגחה כל הזמן."‬
‫לא יודעת. אני רוצה חיים מהירים ומרגשים.‬
‫אני צריכה אקשן וספונטניות.‬
‫איתך הייתי משתעממת עד מוות.‬
‫אתה יודע מה אתה צריך?‬
‫אימא. אימא שתדאג לך 24 שעות ביממה.‬
‫שטויות! את טועה לגמרי.‬
‫אימא?‬
‫אימא!‬
‫קדימה. אחת, שתיים, שלוש.‬
‫ידיים באוויר. אחת, שתיים…‬
‫היי, יקירי. אני כאן!‬
‫תרצה להצטרף לאשתך?‬
‫כן, תצטרף!‬
‫לא, אני בסדר.‬ ‫-קדימה!‬
‫לא, זה בסדר.‬ ‫-טוב, בואו נמשיך להזיז את הזרועות.‬
‫חמש, שש, שבע…‬
‫בסדר.‬
‫מה קרה?‬
‫דיברתי עם אלודי בטלפון.‬
‫היא אמרה דברים איומים.‬ ‫-באמת?‬
‫גם את.‬ ‫-אני?‬
‫אמרת לי שאני משעמם. משעמם להחריד.‬
‫לעזאזל, אמרתי לך את זה.‬
‫אלודי אמרה את אותו הדבר.‬ ‫אבל הכי גרוע, ששתיכן צודקות…‬
‫אני מרגיש זוועה.‬ ‫-אתה פשוט צריך להירגע.‬
‫אני יודע, אבל אני לא יכול.‬
‫אני עצוב. כל כך עצוב.‬
‫בבקשה, תעזרי לי.‬
‫טוב, קדימה. בוא איתי.‬
‫לאן?‬ ‫-קדימה. בוא אחריי.‬
‫נעשה קניות. זה יעשה לך טוב.‬
‫הנה!‬
‫תראה. החולצות האלה חמודות.‬
‫תראה. הן נחמדות.‬
‫נראה טוב.‬
‫תנסה את זאת.‬
‫לא רע, נכון?‬
‫לא?‬
‫אהבתי!‬
‫תנסה לחייך קצת.‬
‫רגע, יש לי רעיון.‬
‫תישאר כאן. כבר חוזרת.‬
‫עם פיטר.‬
‫כן.‬
‫אתה תראה. זה עשה לי ממש טוב אתמול.‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫שלום.‬
‫שבו.‬
‫שבו!‬
‫חכו כאן. אל תזוזו.‬
‫אני כבר חוזר.‬ ‫-לא נזוז.‬
‫אל תזוזו.‬
‫נחמד לברוח קצת מאתרי התיירות, נכון?‬
‫זו הרפתקה, נכון?‬
‫מה?‬
‫שלום.‬
‫תגיד שלום.‬
‫שלום, אדוני.‬
‫קדימה.‬
‫תודה!‬
‫גלגלתי אחד. רוצה לנסות?‬ ‫-זה לא לי, אלא לבן שלי.‬
‫אימא טובה!‬
‫בן בר מזל!‬
‫בן בר מזל.‬
‫הנה.‬
‫קדימה.‬
‫זהו זה. תשאף!‬ ‫-קדימה. זה יעזור לך.‬
‫זה מאה אחוז טבעי, אז…‬
‫זה חזק.‬ ‫-כן.‬
‫וויד טהור.‬
‫תירגע.‬ ‫-וויד טהור.‬
‫יופי, אתה נרגע.‬
‫משטרה!‬
‫משטרה. בדיקת תעודות זהות.‬
‫לא לזוז.‬
‫זה לא חוקי.‬ ‫-באמת?‬
‫זה לא חוקי.‬
‫תראה לי תעודת זהות!‬
‫מה?‬
‫תפסיק!‬
‫דני!‬
‫אתה אדם טוב, כמוני.‬
‫תן לי קצת אהבה.‬
‫תן לי קצת אהבה, דני.‬
‫להתראות, אחי!‬
‫בוא איתנו, אדוני.‬
‫גם אתה רוצה חיבוק?‬
‫זה נחמד.‬
‫תן לעצמך להשתחרר.‬
‫תבכה איתי. בוא נבכה יחד.‬
‫זוז!‬
‫בואי נלך, גברתי.‬
‫- משטרה -‬
‫אימא?‬
‫כן?‬
‫אני מצטער. אני לא יודע מה עבר עליי.‬
‫לא, אל תגיד את זה. אני מצטערת.‬
‫לא הייתי צריכה לגרור אותך לזה.‬
‫את צוחקת? לא יכולנו לעשות דבר כזה במלון.‬
‫לוקה?‬
‫כן?‬
‫אפשר לשאול אותך שאלה?‬ ‫-בטח.‬
‫למה מיהרת להתחתן?‬
‫אני לא מבין.‬
‫נישואים כבר לא באופנה, נכון?‬
‫לא היית חייב להתחתן.‬
‫רצינו את מה שיש לך ולאבא. זה כל כך יפה.‬
‫טוב, אולי זה נראה ככה כלפי חוץ.‬
‫מה זאת אומרת? אתם הזוג המושלם. אפס בעיות.‬
‫לוקה, אבא שלך בגד בי.‬
‫מה? עם מי?‬ ‫-לא.‬
‫עם אף אחת. הוא בגד בחיים המשותפים שלנו.‬
‫כשנפגשנו, זה היה נפלא.‬
‫הוא הסיע אותי על האופנוע שלו,‬ ‫יצאנו לרכיבות, בילינו.‬
‫צחקנו, רקדנו.‬
‫עשינו אהבה כל הזמן.‬ ‫-אני לא רוצה לשמוע את זה.‬
‫ואז התחתנו.‬
‫ואתה יודע…‬
‫הכול התפוגג, לאט לאט.‬
‫אתה מבין?‬
‫עד מהרה, נותרו לנו רק הבית, העבודה,‬
‫לאכול, לישון ולטפל בך.‬
‫אבל את עדיין אוהבת את אבא?‬ ‫-כמובן.‬
‫אני פשוט לא אוהבת כל כך את החיים איתו.‬
‫החתונה שלך ושל אלודי אולי עלתה הון…‬
‫כפול מזה.‬
‫אבל היא הצילה אותך מהרבה אכזבות.‬
‫אז תקשיב טוב.‬
‫אם תפגוש את האישה הנכונה יום אחד,‬
‫הסוד הוא להפתיע זה את זה בכל יום.‬
‫שמעת אותי, לוקה?‬
‫בכל יום.‬
‫ירדת מהסוטול?‬
‫כן.‬
‫הגעתי לתחתית.‬
‫הפעם נוותר לך.‬ ‫-באמת?‬
‫אל תעשה את זה שוב.‬ ‫-מובן שלא.‬
‫תודה על ההסעה.‬
‫על לא דבר.‬
‫הפעילות הבאה שלי מתחילה בעוד עשר דקות.‬
‫אפשר להחזיר אתכם למלון אחריה?‬
‫כן, בסדר.‬
‫נהדר!‬
‫מהר מדי?‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫אני אוהב לנסוע מהר.‬
‫מגניב.‬
‫תזכור לקחת תנופה‬ ‫כדי לא לפגוע בסלעים, בסדר?‬
‫מוכן לקפוץ?‬ ‫-זה ממש מסוכן.‬
‫זה לא מסוכן. זה דורש דיוק.‬
‫זה די גבוה.‬
‫לכן זה כיף. אל תחשוב יותר מדי. פשוט תקפוץ.‬
‫זה ממש לא בשבילך.‬ ‫-קטן עליך.‬
‫מוכן?‬ ‫-כן. רגע, אני לא בטוח.‬
‫טוב, בוא נעשה את זה.‬
‫קדימה, תקפוץ!‬
‫עשיתי את זה!‬
‫מישהו צילם?‬
‫עשיתי את זה! זה היה מדהים!‬
‫מדהים.‬
‫ההרגשה באוויר…‬ ‫-איזה יופי!‬
‫מי פחדן עכשיו?‬
‫מה זה?‬ ‫-מה? מה קרה?‬
‫הדבר הזה שם.‬
‫לעזאזל!‬ ‫-אתה יכול להסתובב?‬
‫הגב שלך מלא בהן. איזה גועל.‬
‫לעזאזל!‬ ‫-אל תזוז. תן לי, בסדר?‬
‫זה צורב! מה אלה? הצילו!‬
‫עלוקות טרופיות. ארסיות מאוד.‬
‫יהיה בסדר. אל תזוז.‬
‫זה כמו עקיצת מדוזה.‬ ‫אם משתינים על זה, הכאב חולף.‬
‫מה? לא!‬ ‫-היא צודקת.‬
‫תקשיב, זו הדרך המהירה ביותר,‬ ‫אחרת נצטרך לנסוע היישר לבית החולים.‬
‫אוי, לא.‬
‫טוב…‬
‫לא, חכי. אני אעשה את זה.‬ ‫-את?‬
‫איכס, דוחה.‬
‫כמה זמן חיכיתי לצאת לטיול נפלא שכזה.‬
‫חלמתי לכבוש את העולם.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫פעם, כשהייתי בת 16, ברחתי לספרד.‬
‫לבד?‬
‫לא, עם ויליאם, החבר שלי בזמנו.‬ ‫לא, בעצם עם פרנסואה.‬
‫או אולי התאומים.‬ ‫דניאל ופסקל, זה היה בערך באותו זמן.‬
‫כבר שכחתי.‬
‫כמה בני זוג היו לך לפני אבא?‬
‫הייתי די מבוקשת.‬ ‫-נשמע ככה.‬
‫כן. יש הרבה דברים שאתה לא יודע עליי.‬
‫אני בספק.‬
‫אבל אני יודעת עליך הכול.‬
‫גם זה מוטל בספק.‬
‫לבן אין סודות מאימא שלו.‬
‫רוצה להתערב?‬
‫אשאל שאלה על עצמי.‬ ‫-בסדר.‬
‫אם תטעי או לא תדעי, תשתי.‬
‫בסדר. ואם אענה תשובה נכונה?‬
‫אני אשתה, ואת תשאלי שאלה.‬
‫מותק. תתכונן להנגאובר הנוראי ביותר בחייך.‬
‫נתחיל בקטן.‬
‫העבודה הראשונה שלי?‬
‫עבדת כל הקיץ במחסן של ברונו,‬ ‫חבר של אבא שלך.‬
‫זה היה קל מדי.‬
‫תורך.‬
‫אותה שאלה. מה הייתה העבודה הראשונה שלי?‬
‫תמיד לימדת צרפתית.‬
‫למעשה, כשהייתי בת 17, עבדתי במסעדת קרפים.‬
‫תשתה.‬ ‫-זה לא הוגן. עוד לא נולדתי.‬
‫יכולת להתעניין. יכולת לשאול.‬
‫קדימה. תשתה.‬
‫אני יודע! אין סיכוי שתדעי את זה.‬
‫הפעם הראשונה ששכבתי עם בחורה.‬
‫אתה רוצה את התאריך או את השם שלה?‬
‫את לא יודעת אף אחד מהם.‬
‫נכון, אתה צודק. זה מאוד אישי.‬
‫זו הייתה אנייס, הנערה שגרה ברחוב שלנו,‬
‫יום אחרי יום הולדתך ה-17.‬
‫אבא שלך ואני הלכנו לקולנוע‬ ‫לצפות ב"עיר הפחד",‬
‫אבל אתה טענת שיש לך חום, נכון?‬ ‫כדי להישאר בבית.‬
‫איך ידעת?‬ ‫-בגלל הפרצוף שלך כשהגענו הביתה.‬
‫לפי החיוך הענקי שהיה לך,‬ ‫אני מנחשת שעשיתם את זה לפחות פעמיים.‬
‫את ממש טובה.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫תורך.‬ ‫-שאשאל את אותה שאלה?‬
‫השתגעת? אני לא רוצה לדעת‬ ‫מתי שכבת לראשונה עם בחור.‬
‫אולי זה לא היה בחור.‬
‫אין מצב!‬
‫טוב, אז תספרי לי.‬
‫עם אבא?‬ ‫-לא!‬
‫לא, אפילו הבן שלי...‬ ‫-מה?‬
‫אתה קולט מה אמרת? תתאמץ יותר. זה מגוחך.‬
‫אתה כזה מיושן, לוקה.‬
‫אני יודע. זה היה פרנסואה.‬
‫לא, ויליאם.‬
‫לא התאומים?‬
‫אתה מתכוון לדניאל ולפסקל?‬ ‫-שניהם בבת אחת?‬
‫זה היה…‬
‫זה היה... סליחה.‬
‫תגידי את זה.‬ ‫-אני שותה!‬
‫טעות! קדימה.‬
‫ירוק.‬
‫אפילו לא קרוב.‬
‫פרס ניחומים.‬
‫זה היה כחול.‬
‫אני לא יודע.‬
‫מתי זה היה?‬
‫לפני חצי שנה.‬
‫מצאו לי גוש קטן בשד.‬
‫למה לא סיפרת לי?‬
‫כי היית עסוק בהכנות לחתונה.‬
‫קיבלת את התוצאות?‬
‫כן. אני בסדר. זו הייתה אזעקת שווא.‬
‫את בטוחה?‬ ‫-כן.‬
‫זו הייתה ציסטה.‬
‫מה אבא אמר?‬
‫אבא…‬
‫לא ממש שם לב.‬
‫הראש שלו תמיד במקום אחר.‬
‫לוקה.‬
‫אף אחד לא שם לב.‬
‫לא. בוא נעצור עכשיו.‬
‫כבר גרמתי לך להתמסטל, ותראה מה קרה.‬
‫אני לא רוצה להיות אחראית‬ ‫גם להרעלת אלכוהול.‬
‫אתה רואה? צדקתי.‬
‫אני יודעת עליך הכול.‬
‫ואני לא יודע עלייך הרבה.‬
‫בדיוק.‬
‫זו ביקורת?‬
‫לא.‬
‫רק הכרה במציאות.‬
‫זה ישתנה, אימא. אני מבטיח.‬
‫אז בואי…‬
‫זהירות! אוי...‬ ‫-כן. אני בסדר.‬
‫אני בסדר.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-מי היה הבחור הראשון שלך?‬
‫או הבחורה.‬
‫אתה בטוח שאתה יכול?‬ ‫-אני בסדר. תראי.‬
‫אפשר לעזור?‬
‫אני בסדר.‬ ‫-בטוח?‬
‫אני בסדר!‬
‫ככה…‬
‫תסתובבי.‬ ‫-ככה.‬
‫שוב.‬ ‫-בסדר.‬
‫תורך.‬ ‫-תורי.‬
‫הצלחנו!‬
‫אל תשכחו שהערב תיערך‬ ‫תחרות ריקודים על החוף.‬
‫בהצלחה לנשואים הטריים שלנו,‬ ‫ושהזוג הטוב מביניהם ינצח!‬
‫"אני אוהב אותך"‬
‫"אני אוהבת אותך"‬
‫נו, אתם מוכנים?‬
‫יהיה קשה לנצח אותם.‬
‫אני חושבת שהם ינצחו.‬
‫לא, גברת לילי.‬
‫קדימה, אתם יכולים לנצח אותם.‬
‫פשוט תרגישו את המוזיקה.‬
‫ניצחנו בוודאות.‬
‫רגע, יש לי רעיון. אני יודע איך ננצח אותם.‬
‫זוכרת את תחרות הריקודים‬ ‫בטיול המחנאות בארקשון?‬
‫בשנה של המונדיאל?‬
‫הצעתי לגרמנייה מהאוהל הסמוך‬ ‫להיות השותפה שלי.‬
‫אנדריאה.‬
‫הכרחת אותי להתאמן כדי להרשים אותה.‬ ‫זוכרת את הצעדים?‬
‫כן, אני אמורה לזכור.‬ ‫עשינו כל כך הרבה חזרות.‬
‫אני זוכר בעל פה. בואי נעשה את זה.‬
‫בסדר, אבל אתה תוביל. תזכיר לי.‬ ‫-בסדר.‬
‫כתף אחורה וקדימה.‬ ‫-כן.‬
‫פסנתר. לגלגל אותן.‬ ‫-אני זוכרת.‬
‫ואז...‬
‫כתף!‬
‫פסנתר!‬
‫כתפיים.‬
‫פסנתר.‬
‫זה מחשמל!‬
‫אני כל כך שמחה. אקח את זה איתי למיטה.‬ ‫מעולם לא ניצחתי בתחרות.‬
‫מחר בבוקר, זוכר?‬
‫שעה 10:00, שנורקלינג.‬ ‫-כן.‬
‫לילה טוב, אמא.‬
‫"לילה טוב‬
‫"לילה טוב, בן שלי"‬
‫לעזאזל! היי!‬
‫לא הוא שוב! תחזור! לא!‬
‫תחזור הנה!‬
‫תחזור!‬
‫קוף קטן!‬
‫בוא.‬
‫מה תעשה בזה עכשיו, קוף טיפש שכמוך?‬
‫לא!‬
‫אתה בסדר?‬
‫הצריבה עברה?‬
‫כן. תודה, גברתי.‬
‫אל תקרא לי "גברת".‬
‫אנחנו כבר מכירים מקרוב, לא?‬
‫מצפה לשיחה?‬
‫לא, ה…‬
‫הקוף…‬
‫הקופים כאן מוזרים.‬ ‫-לא רק הקופים, כנראה.‬
‫אף פעם לא משעמם איתך.‬
‫אומרים לי את זה כל הזמן.‬
‫מה אתה עושה מחר? זה היום החופשי שלי.‬
‫אני נוסעת למקום הכי יפה באי.‬
‫רוצה להצטרף אליי?‬ ‫-אני אשמח.‬
‫אני לא יכול. שנורקלינג עם אימא שלי.‬
‫חבל.‬
‫חכי, מאיה!‬
‫אמצא פתרון.‬
‫נוח לך?‬
‫כן, לגמרי.‬
‫איזה מקום מדהים.‬
‫רוצה להיכנס למים?‬ ‫-כן!‬
‫תיזהר מקיפודי ים.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני לא מפחד.‬
‫תראי. צלופח.‬ ‫-ואו!‬
‫בתיאבון, גברת דוביבייה! מה שלומך?‬
‫טוב מאוד.‬
‫לא הלכת לשנורקלינג?‬
‫לא. לא רציתי ללכת לבד.‬
‫לבד? איפה בעלך?‬
‫הוא מבלה היום עם מדריכת הטיולים.‬
‫עם מאיה?‬
‫ונתת לו ללכת?‬ ‫-כמובן.‬
‫חבל שעשית את זה.‬
‫למה?‬
‫אספר לך משהו שאני לא אמורה לספר,‬
‫אבל אספר לך בלי לספר לך.‬ ‫-בסדר.‬
‫באיזה לילה, בעלך ומאיה התרחצו בים,‬
‫כמעט בעירום, קרובים מאוד זה לזה,‬ ‫בצורה שלא משתמעת לשתי פנים. לא סיפרתי לך.‬
‫אני שמחה לשמוע!‬
‫שמחה לשמוע?‬
‫כן, היא בחורה ממש חמודה.‬
‫את לא מקנאה?‬ ‫-מקנאה?‬
‫מקנאה!‬
‫זה לא כל כך נורא.‬ ‫-לא כל כך נורא?‬
‫תני לי להסביר.‬
‫בעלי ואני,‬
‫אנחנו בלתי נפרדים.‬
‫אז חשוב לנו לתת זה לזה מרחב.‬
‫אני מבינה. כן.‬
‫אני מבינה. זה די חכם, למען האמת.‬
‫לבבות נאמנים,‬
‫אבל חופש לחושים!‬
‫כן, אני מבינה. כן.‬
‫זה מחזק את התשוקה שלכם.‬
‫היצר גובר,‬
‫והכול נוצץ יותר!‬
‫כן.‬
‫משהו כזה.‬
‫מודרני מאוד מצידך, גברת לילי.‬
‫לא ציפיתי לזה.‬
‫את מאוד פתוחה, נכון?‬
‫ראש פתוח, רגליים פתוחות,‬
‫שיתופים פתוחים…‬
‫אספר לראיין. זה ימצא חן בעיניו.‬ ‫ראיין, בוא הנה. יש לי משהו לספר לך.‬
‫הוא יתחרפן.‬
‫למר וגברת דוביבייה‬
‫יש נישואים פתוחים.‬
‫פתוחים.‬
‫"פתוחים"!‬
‫אהבה חופשית, חילופי זוגות…‬
‫אורגיות!‬ ‫-לא!‬
‫לא, גלוריה. לא ככה!‬
‫לא אמרתי את זה.‬
‫לא, היא לא אמרה את זה!‬
‫תפסיק לדבר שטויות ותחזור לעבודה.‬
‫קדימה. לעבודה.‬ ‫-סליחה.‬
‫זה בסדר.‬
‫תסלחי לו בבקשה, גברת דוביבייה.‬
‫הוא לא יודע מה הוא אומר, וגם אני לא.‬
‫שיהיה לך יום נעים!‬
‫אני מקווה שיהיה לך יום ממש נעים!‬
‫גם לך.‬
‫ביי.‬
‫הסירה שלך מקסימה, פיטר.‬
‫אין פה "פיטר".‬
‫רק "הקברניט".‬
‫הקברניט.‬ ‫-את יודעת…‬
‫אחרי הלילה שלנו בבר, חלמתי חלום.‬
‫הפלגתי להרפתקאות חדשות‬
‫רק עם האוקיינוס והדולפינים…‬
‫ואיתך, לילי.‬
‫אבל אני נשואה, פיטר.‬
‫לכן זה היה רק חלום.‬
‫הכול טוב?‬
‫למה שיקרת שנסעת לירח דבש עם אימא שלך?‬
‫מי הייתה אמורה לבוא?‬
‫אשתי.‬
‫כלומר, האישה שהייתה אמורה להיות אשתי,‬ ‫אבל החתונה בוטלה.‬
‫מה קרה?‬
‫היא עזבה אותך?‬
‫לא, אני עזבתי.‬
‫עזבתי אותה כי…‬
‫למען האמת, היא בחורה נחמדה,‬ ‫אבל ממש משעממת.‬
‫כל כך משעממת!‬ ‫-ובכל זאת עמדת להתחתן איתה?‬
‫כן, אבל התעוררתי בזמן.‬
‫דמיינתי את חיינו העתידיים‬ ‫והבנתי שזה לא מתאים.‬
‫כן, כי אתה צריך‬
‫הרפתקאות בלתי צפויות.‬
‫נכון. החיים צריכים להיות מרגשים.‬ ‫-כמו עכשיו?‬
‫כמו עכשיו.‬
‫אתה בסדר? מה קרה?‬
‫לא, אני בסדר.‬ ‫-שנפסיק?‬
‫ממש לא.‬
‫את רואה אותם?‬ ‫-לא.‬
‫אני לא רואה דולפינים.‬
‫הם בדרך כלל ליד הסלעים ששם.‬
‫את רואה אותם?‬
‫הם בדרך כלל משחקים ומשתובבים בשעה הזאת.‬
‫זה מראה נהדר.‬ ‫-הם בהחלט משתובבים.‬
‫תראי לי.‬ ‫-מאוחר מדי. הם נעלמו.‬
‫אמרת שיש שמפניה?‬ ‫-כמובן.‬
‫היי, זאת הסירה של פיטר.‬
‫פיטר?‬
‫הוא בטח עושה‬ ‫את תרגיל הסירה שלו לתיירת נוספת.‬
‫כן! בינגו!‬
‫הנה, תסתכל.‬
‫כן. אני רואה.‬
‫זו שמפניה טובה.‬
‫יש עוד בצידנית. תתכבדי.‬
‫איזה חרמן!‬
‫לעזאזל!‬
‫אימא?‬
‫מה?‬
‫זאת אימא שלי, לעזאזל!‬
‫תירגע. גם לה מותר ליהנות.‬
‫לא!‬
‫תודה.‬
‫לוקה? מה אתה עושה כאן?‬
‫מנוול! מניאק!‬
‫לוקה! השתגעת?‬ ‫-לעזאזל.‬
‫יצאת מדעתך?‬ ‫-מה קרה לבעלך?‬
‫אל תלעג לי! תתבייש לך!‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫מאיה ואני ראינו אתכם. איך יכולת לשכב איתו?‬
‫מה?‬
‫לא קרה כלום...‬
‫שתוק או שתחטוף שוב!‬ ‫-היי! רגע.‬
‫אני לא יודעת מה אתה מדמיין,‬ ‫אבל אתה הוזה.‬
‫הוזה? ייקח שנים למחוק את מה שראיתי, אימא.‬
‫מה?‬ ‫-אימא שלי מצצ...‬
‫אימא שלך?‬
‫כן! נשואה לאבא שלי, שמחכה לה בצרפת.‬
‫הוא הבן שלך?‬
‫כן. זה מסובך.‬
‫ארוסתו זרקה אותו ביום החתונה.‬ ‫הוא היה מדוכא.‬
‫אז באתי.‬
‫אליבי יפה. רק רצית לזיין‬ ‫את הגבר הראשון שתראי!‬
‫תקשיב לי, לוקה.‬
‫אם, לשם שינוי, באמת אפגוש גבר שמעוניין בי‬
‫וגורם לי להרגיש שהחיים הם לא רק‬
‫בעל מזניח ובן שלא מכבד אותי,‬
‫לא אשכב איתו אוטומטית.‬
‫למרות שכרגע אני כמעט מתחרטת‬ ‫שלא עשיתי את זה.‬
‫מאז שנולדת, חיי סבבו סביבך.‬
‫אתה בן 31 ואני עדיין מכבסת לך את הבגדים,‬
‫מנסה לפתור את הבעיות שלך,‬
‫כשאתה מדוכדך,‬ ‫אני יוצאת מגדרי כדי לנחם אותך.‬
‫ומה אני מקבלת בתמורה? שום דבר.‬
‫רק ביקורת.‬
‫וכשאני יכולה, לשם שינוי,‬ ‫להציב את עצמי בעדיפות ראשונה,‬
‫אתה מופיע‬
‫והורס הכול.‬
‫לילי! חתיכת שמוק.‬
‫לילי.‬
‫היא מעולם לא הרביצה לי.‬
‫אבל די ביקשת את זה, לא?‬
‫אולי לא אחזור לצרפת?‬
‫אין לי שם כלום.‬
‫נהיה מאושרים כאן, יחד.‬
‫כן. נוכל לקנות בקתת חוף קטנה,‬ ‫לעשות כמה ילדים.‬
‫ולאמץ כלב.‬
‫כן! ואת תמשיכי להיות מדריכת טיולים,‬ ‫ואני אמצא עבודה בהוראה.‬
‫בחייך, אתה לא רציני.‬
‫נסחפתי, נכון?‬
‫שכבנו פעם אחת.‬
‫זה היה טוב, לא?‬
‫כן, זה היה טוב. אפילו נהדר.‬
‫זה לא אומר שנהיה יחד לנצח.‬
‫מערכת יחסים חדשה היא לא פתרון לפרדה.‬
‫אולי זו ההזדמנות שלך‬ ‫להקדיש קצת זמן לחשבון נפש, לא?‬
‫אני מפחד להיות לבד.‬
‫יש לזה יתרונות.‬
‫כדאי לך לנסות.‬
‫אני אלך לחפש קונכיות ואתן לך זמן לחשוב.‬
‫הלו?‬ ‫-היי, לוקה. איפה אימא שלך?‬
‫אני לא יודע. ישנה, כנראה.‬ ‫-היא בסדר?‬
‫כי היא התקשרה אליי בשלוש לפנות בוקר.‬
‫חשבתי שהיא בחרה צבע.‬
‫צבע? איזה צבע?‬
‫היא הייתה נסערת מאוד. היא ניתקה לי.‬
‫הבוקר היא השאירה לי הודעה מבולבלת.‬
‫קשקשה משהו על האוקיינוס,‬ ‫על סירות ועל דולפינים.‬
‫חכה רגע.‬ ‫-ועל איזה פיטר.‬
‫מי זה הפיטר הזה?‬
‫חכה, אני אבדוק בחדר שלה.‬ ‫-בסדר.‬
‫פיטר…‬
‫אני יכול לדבר איתה?‬
‫אימא?‬ ‫-לוקה?‬
‫לוקה!‬
‫היא לא עשתה את זה.‬
‫לא עשתה מה?‬
‫היא נעלמה, לעזאזל.‬
‫אתם לא חוזרים בעוד יומיים?‬
‫לא, היא עזבה לתמיד.‬
‫הכול באשמתך.‬
‫אבל לא עשיתי שום דבר.‬
‫דווקא כן. בגדת.‬
‫אם היית יודע כמה זמן עבר מאז ש…‬
‫לא, אבא. לא ככה!‬ ‫היא סיפרה לי על תחילת הקשר שלכם.‬
‫הפתעת אותה, הצחקת אותה, ואז השתנית.‬
‫אבל אלה החיים, לוקה.‬
‫גם היא לא שולפת בדיחות כל הזמן.‬
‫באמת? כי כאן, אבא,‬ ‫היא נהנית מהחיים הטובים.‬
‫יופי, אני שמח בשבילה.‬
‫אתה באמת עיוור כל כך? אתה מאבד אותה.‬
‫היא משתעממת איתך כי אתה משעמם.‬
‫אתה כל כך משעמם!‬
‫משעמם בטירוף.‬
‫אני מקווה שלא מאוחר מדי.‬
‫אם היא תחזור, תשקיע בקשר שלכם.‬
‫תשתדל מאוד. בסדר?‬
‫את יכולה לשים את הדברים שלך כאן.‬
‫אני שמח כל כך.‬
‫טוב, תדריך קצר לפני שנצא לדרך.‬
‫יש כמה כללים בסיסיים אבל חשובים‬
‫שמקלים מאוד את החיים בלב ים.‬
‫בסדר, פיטר.‬
‫סליחה. בסדר, הקברניט.‬
‫כלל ראשון, משתמשים בשירותים‬ ‫רק במצבי חירום קיצוניים.‬
‫אם את צריכה להשתין,‬ ‫תעשי את זה מעבר למעקה.‬
‫בשביל מספר שתיים, תקפצי לים.‬
‫כלל שני, אסור לבזבז מים מתוקים.‬
‫תשכחי מג'ל רחצה, משמפו וכו'.‬ ‫אנחנו חיים בהרמוניה עם הטבע.‬
‫לסיום, אבל הכי חשוב,‬ ‫רק אדם אחד קובע את הכללים. מי?‬
‫הקברניט.‬
‫כלומר, אתה.‬
‫אסור להטיל ספק בהוראות שלו.‬
‫טוב. שנרים עוגן?‬
‫איפה היא?‬ ‫-מה קורה פה? מה זה?‬
‫איפה היא?‬ ‫-מי?‬
‫תגיד לי! איפה אימא שלי?‬
‫אימא? בואי הביתה.‬ ‫אבא ואני נשתנה, אני מבטיח.‬
‫זה הקוף שלך?‬ ‫-כן. הוא היחיד שלא עוזב אותי.‬
‫קוראים לו גיזמו.‬
‫איפה אימא שלי?‬
‫היא התחרטה ברגע האחרון,‬
‫אבל אני לא יודע למה.‬
‫אימא שלך היא אישה מדהימה.‬
‫לפני שתאשים אותה שהיא אימא רעה,‬ ‫תשאל את עצמך אם אתה בן טוב.‬
‫שב.‬
‫אני אחזיר אותך.‬
‫מר לוקה. איפה היית?‬ ‫חיפשנו בכל מקום. אנחנו באיחור רציני.‬
‫אשתך כבר שם.‬ ‫-איפה?‬
‫קודם תחליף תלבושת. בוא אחריי, בבקשה.‬
‫מה זאת אומרת, תלבושת? איזו תלבושת?‬
‫הנה! עצור כאן!‬
‫קדימה.‬
‫רגע, גלוריה. מה זה?‬
‫זו הפתעה, מר דוביבייה.‬
‫אתה עומד להתחתן שוב עם אשתך,‬ ‫אבל כמו שמתחתנים במאוריציוס.‬
‫מה?‬ ‫-קדימה. בוא נלך.‬
‫אגתה, רפאל, האם אתם רוצים‬ ‫לאחד את נשמותיכם לנצח?‬
‫כן!‬ ‫-נפלא.‬
‫קדימה, לילי. תעלי לשם.‬
‫קדימה.‬ ‫-הזוג הבא, בבקשה.‬
‫מזל טוב.‬
‫קדימה!‬ ‫-לכו.‬
‫לילי ולוקה,‬
‫האם אתם רוצים לחדש את נדרי הנישואים שלכם‬
‫ולאחד את נשמותיכם לנצח?‬
‫את לא יכולה להגיד "כן"!‬
‫אימא, זה מגוחך!‬ ‫-אימא?‬
‫לא, זה משחק קטן שאנחנו משחקים.‬
‫זה…‬ ‫-כי אני הבן שלה.‬
‫הבן שלה?‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-אני הבן שלה.‬
‫הבן שמעולם לא הודה לה‬ ‫על כל מה שהיא עשתה למענו.‬
‫אני מצטער, אימא.‬
‫על שראיתי אותך כאימא ולא כאישה.‬
‫על שלא שאלתי מה שלומך.‬
‫על שלא היה לי אכפת‬ ‫מהרצונות שלך או אם את מאושרת.‬
‫אני מצטער שהייתי כל כך אנוכי.‬
‫עד לאחרונה, לא ידעתי מה היא אוהבת או רוצה.‬
‫מעולם לא התעניינתי בה.‬
‫אבל היא תמיד לצידי.‬
‫ותמיד תהיה.‬
‫כן.‬
‫אז לא, היא לא אשתי.‬
‫היא אימא שלי.‬
‫מעולם לא אמרתי לך, אימא,‬
‫אבל אני אוהב אותך כל כך.‬
‫יפה אמרת!‬
‫בני היקר.‬
‫אני כזאת רגשנית!‬
‫אני לא מאמין שאנחנו עוזבים מחר.‬
‫גם אני לא.‬
‫באמת התכוונת לעזוב איתו?‬
‫אתה יודע מה? אני נשרפת בשמש.‬ ‫נראה לי שהשתזפתי שוב.‬
‫רוצה קצת קרם הגנה?‬
‫איזה בן טוב!‬
‫אני יכול, אדוני?‬
‫איזה עור יפה.‬
‫מישל?‬
‫מה אתה עושה כאן?‬ ‫-את כל כך שזופה.‬
‫חבל שהשיזוף ייעלם.‬
‫אכפת לך אם אקח אותה?‬ ‫-לא.‬
‫רגע, אתה מוכן להסביר?‬
‫את לא יכולה להישאר כאן,‬ ‫כי הטייס שלנו מצפה לנו בעוד שעה.‬
‫מה?‬ ‫-אני לוקח את אימא שלך לרודריגז.‬
‫שמעתי שזה אי יפהפה.‬
‫הגיע הזמן שנצא לירח דבש, נכון?‬
‫שני ירחי דבש ברצף?‬ ‫לא כולם זוכים לחוות את זה.‬
‫אתה תסתדר לבד?‬
‫אולי הגיע הזמן שאלמד.‬
‫זה הבן שלי.‬
‫אתה מדהים.‬
‫נו? בעלה האמיתי חזר?‬
‫כן.‬
‫הוא לא רע.‬
‫כלומר… גבר על רמה.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫רוצה להצטרף אליי?‬
‫יש לי טיול קיאקים, והעוזר שלי ביטל.‬
‫תוכל להחליף אותו?‬ ‫-אני אשמח.‬
‫קיאקים? קצת משעמם, לא?‬
‫אני עוזב מחר.‬ ‫אולי נעשה קפיצת בסיס או בנג'י?‬
‫או נשחה עם כרישים?‬
‫את מכירה אותי. אני פראי.‬
‫תרגום כתוביות: עטר אברמסון‬