Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫יותר מהר.‬
‫נותרה דקה!‬ ‫-כן, שף!‬
‫עשר שניות!‬ ‫-כן, שף!‬
‫- רעָב -‬
‫חמש שניות!‬ ‫-כן, שף!‬
‫- רעָב -‬
‫המנצחים האמיתיים הם תמיד אלה שהכי רעבים.‬
‫בתיאבון.‬
‫בלי סכו״ם?‬
‫תשתמש בידיים.‬
‫- רעָב -‬
‫אני אוסף הזמנה.‬ ‫-אוקיי.‬
‫חכה בפנים. חם בחוץ.‬
‫פאד סי יו לשולחן 5.‬
‫ראד נא לשולחן 4.‬
‫כן?‬ ‫-פעמיים ראד נא ופאד סי יו.‬
‫פעמיים פאד סי יו, מנה יוצאת.‬
‫פעמיים פאד סי יו, מוכן.‬
‫שולחן 2!‬ ‫-קחי טעימה.‬
‫זה מה שאת הכי אוהבת.‬ ‫-תודה.‬
‫שלום, אדוני.‬
‫הבשר שלך.‬
‫באתי מוקדם, אבל הוא כבר היה ארוז.‬
‫זה מוכן.‬
‫תודה.‬
‫זה מוכן, תודה.‬ ‫-בו, תביא עוד אטריות.‬
‫וגם עוד בשר.‬
‫זה מוכן.‬
‫אחי, לעשות לך את המנה הקבועה?‬ ‫-כן.‬
‫הוא נוכל?‬
‫את מוכשרת מדי בשביל לעבוד פה.‬
‫- רעָב -‬
‫אחזור הנה מחר.‬
‫אל תאכלי מהר, ג׳נג.‬
‫רדי ממני.‬
‫היה לי חרא יום.‬
‫שוב? מה הפעם?‬
‫ההצעה שלי שוב נדחתה.‬
‫הם לא מבינים אנשים מהדור שלנו.‬
‫אני מתפטרת.‬
‫מה?‬
‫חבר של הבוס שלי‬ ‫הכניס את הבן שלו בפרוטקציה.‬
‫אל תעשי את זה עדיין.‬
‫תחשבי על זה. מצאת כבר עבודה חדשה?‬
‫לא.‬ ‫-קל לך לדבר.‬
‫כשסיימת את הלימודים,‬
‫העבודה הזאת חיכתה לך.‬
‫לנו אין כלום.‬ ‫אנחנו קורעות את התחת בשביל פרוטות.‬
‫לפחות יש לכן ברירה. אבל אני...‬
‫אני נושאת בעול בתור הבת הבכורה.‬
‫בחייך, אאוי.‬
‫מישהו צריך לנהל את העסק המשפחתי.‬
‫למה דווקא אני?‬
‫אני שמח שזו את.‬
‫את מבשלת יותר טוב מאבא שלך.‬ ‫-וואו...‬
‫חנפן.‬
‫ואתה, אאו.‬
‫מה אתה? יוצר תכנים ברשת?‬
‫אין לך מושג כמה קשה לנו.‬
‫דווקא יש לי.‬
‫אני יודע כמה אני תפרן.‬
‫את יודעת כמה משלמים לי?‬
‫כל בוקר אני מתעורר ונזכר כמה אני עני.‬
‫פעם חשבתי‬
‫שאחרי הלימודים אני אשנה את העולם.‬
‫אבל תראו אותנו.‬
‫תקועים בחיים בלי עתיד.‬ ‫-טוב...‬
‫לא קל להצליח במדינה הזאת.‬
‫צריך להיוולד עשיר, או למשפחה עם קשרים.‬
‫לאנשים רגילים כמונו‬ ‫אין זכות להיות מאושרים.‬
‫איש מוזר אחד נתן לי את זה היום.‬ ‫הוא רוצה שאבוא לעבוד שם. שמעתם על זה?‬
‫די!‬
‫רעָב, המסעדה של שף פול!‬
‫אפשר לראות?‬
‫די. שמעת על המסעדה הזאת?‬
‫בטח.‬ ‫-מגניב.‬
‫פול הוא הכוהן הגדול של המטבח העילי.‬
‫הוא מפורסם. לא שמעת עליו?‬
‫מי שחנה פה שיזיז את הרכב בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫מה?‬
‫מה? חשבתי שאסור לחנות שם.‬
‫והוא חונה שם כאילו כלום.‬
‫זה בטח מישהו עשיר.‬
‫כן, איסורי חניה הם רק לבני תמותה כמונו.‬
‫איזה שמוק.‬
‫בואו נאכל ונחזור הביתה לפני שיתחיל גשם.‬
‫- רעָב -‬
‫- וויטאיה, סו־שף זוטר -‬
‫ג׳וי, אפשר להשתמש לך במחשב?‬
‫כן.‬
‫- רעָב: ככל שאוכלים יותר, רעבים יותר -‬
‫- סוף סוף! חיכיתי לזה שנה‬ ‫#רעב #שף_פול -‬
‫- המנה הזו היא יצירת מופת! #רעב -‬
‫- פול, אני אקבל אורגזמת אוכל ממך! -‬
‫- רעָב: אוכל שיהפוך אותך למישהו מיוחד -‬
‫״רעָב״ זה בישול לאנשים שרעבים למשהו.‬
‫כי הרעב מעורר בך יצרים קמאיים.‬
‫הרעב הוא מה שמייחד אותך.‬
‫האם אתה רוצה להיות רגיל,‬
‫או להיות מישהו מיוחד?‬
‫שולחן 4, שתיים גדולות ואחת רגילה.‬
‫פעמיים פאד סי יו גדול לשולחן 2.‬
‫פאד סי יו גדול בבקשה.‬
‫שתי מנות ראד נא גדול, לקחת.‬
‫חכי פה.‬
‫תניחי את זה!‬
‫סליחה!‬
‫היא נבחנת?‬
‫כן.‬
‫נבחנת?‬
‫זה בסדר?‬ ‫-מקובל עליי.‬
‫רק שניים?‬ ‫-כן, שף.‬
‫שלום, שף.‬
‫שמי פאט. הייתי סו־שף ב...‬
‫שאלתי אותך?‬
‫קאו פאד.‬
‫זו לא מנה קצת פשוטה?‬
‫ווק, אה?‬
‫לך הביתה.‬
‫היי, שף.‬
‫נכשלתי?‬ ‫-מספיק.‬
‫אין מצב שהמנה שלה יותר טובה משלי.‬
‫אני בוגר לימודי...‬ ‫-אמרתי לך ללכת הביתה!‬
‫לא!‬
‫אני לא יכול ללכת,‬ ‫אמרתי לאימא שלי שאעבוד פה!‬
‫בעיה של אימא שלך.‬
‫אמרתי לך.‬
‫לבוגרי בתי ספר לבישול חסר דמיון.‬
‫הם גם לא יודעים להשתמש באש.‬
‫כן, שף.‬
‫את יודעת שעדיף להשתמש בשאריות אורז.‬
‫את יודעת להשתמש באש?‬
‫נראה לי...‬
‫יודעת או לא?‬
‫כן, אדוני.‬
‫למה את רוצה לעבוד פה?‬
‫אני רוצה להיות מיוחדת.‬
‫הריח של המזללה שלך...‬
‫הוא לא מתאים לכאן.‬
‫תתרחצי ותחליפי בגדים.‬
‫כרגע אנחנו צוות של שבעה, כולל השף פול.‬
‫מה זאת אומרת ״כרגע״?‬
‫זאת אומרת שהמספר עשוי להשתנות בכל רגע.‬
‫זה תלוי בשף.‬
‫בואי.‬
‫זה דנג, הסו־שף.‬
‫הוא הסגן של שף פול.‬
‫שועל קרבות ותיק.‬
‫טו אחראי על המרקים.‬
‫אם תשמעי אותו מדבר, יהיה לך מזל.‬
‫זה קנג. הוא הצטרף לפני כמה חודשים.‬
‫הוא אחראי על הפס הקר,‬ ‫אבל יודע גם להכין רטבים וקינוחים.‬
‫זה בֵּה,‬
‫שוטף הכלים.‬
‫הוא לא דובר תאית, אז הוא רק מחייך.‬
‫אבל הוא עובד חרוץ.‬
‫ואתה...?‬
‫אני טון, סו־שף זוטר. דרגה אחת מתחת לדנג.‬
‫ואני?‬
‫את מחליפה מישהו שפוטר.‬
‫השף פול כנראה רוצה שתהיי אחראית על הטיגון.‬
‫אז את בערך...‬
‫בדרגה שלי.‬
‫האירוע של מחר הוא‬
‫מסיבת יום הולדת פרטית.‬
‫15 סועדים.‬
‫גיל ממוצע: 40 פלוס.‬
‫המקום הוא בית פרטי.‬
‫המארח הוא הגנרל פרמסאק.‬
‫האורחים שלו הם אנשים חשובים‬ ‫בתחומי הפוליטיקה והעסקים.‬
‫הנושא יהיה‬
‫״בשר ודם״.‬
‫צבעים עזים.‬
‫האוכל צריך להיות עסיסי ומלכלך.‬ ‫להכתים את הפה.‬
‫מובן?‬
‫כן, שף.‬
‫התפקיד שלך יהיה‬
‫לטגן נתחי בקר ווגיו A5 לרצועות רכות‬
‫שנמסות בפה בלי לעיסה.‬
‫כן, שף..‬
‫המפתח הוא חיתוך מושלם,‬
‫ושליטה באש.‬
‫תני לו צריבה עדינה, שיישאר עסיסי.‬
‫אל תטגני אותו יותר מדי.‬
‫בבקשה.‬
‫עבה מדי.‬
‫עדיין עבה מדי.‬
‫אחיזה חזקה בסכין.‬
‫להב ישר.‬
‫אל תקרעי אותו.‬
‫שוב.‬
‫אל תנסרי אותו.‬
‫אמרתי לך לא לנסר.‬
‫לא לנסר!‬
‫שוב.‬
‫את שוב עושה את זה.‬
‫את יודעת כמה פרוסה כזאת שווה?‬
‫טגני את זה.‬
‫עשוי מדי.‬
‫שוב.‬
‫עשוי מדי.‬
‫אם את מפחדת מאש, לכי הביתה.‬
‫עשוי מדי. שוב.‬
‫הבשר הזה נדבק לווק.‬
‫שוב. קדימה.‬
‫יותר מדי שמן!‬
‫את רוצה להיות מיוחדת?‬
‫אני צריך שתטגני את הבשר הזה.‬
‫אם את לא מסוגלת, את לא צריכה להיות פה.‬
‫הבהרתי לך איזו הכנה אני רוצה.‬
‫תמשיכי עד שתצליחי.‬
‫אם לא תהיי פה כשאחזור,‬
‫זה יוכיח‬
‫שעדיף לך‬
‫להיות תקועה במזללה שלך.‬
‫אם היא לא תצליח...‬
‫נשנה את התפריט.‬
‫כן, שף.‬
‫וואו.‬
‫וואו...‬
‫נראה שהתלמידה שלך לא הלכה הביתה.‬
‫תחליפו בגדים.‬
‫כן, שף.‬
‫נגבי את השמן.‬
‫ערב טוב.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫היי...‬
‫זאת מאיה?‬
‫היא בת הזוג של סגן פום.‬
‫הוא יהיה דובר הצבא הבא.‬
‫הבחור השני הוא ממשפחת צ׳איפרקאן, לא?‬
‫למה הוא פה?‬ ‫זאת מסיבת יום הולדת של פוליטיקאי.‬
‫יזמים מסתודדים עם פוליטיקאים‬ ‫כדי לקבל מכרזים.‬
‫המשפחה הזאת בונה קשרים.‬
‫הזמנה לכאן היא הישג גדול.‬
‫ערב טוב, שף.‬
‫ערב טוב, מר טוס.‬
‫האזור הזה שמור ל...‬
‫בחייך, שף.‬
‫אל תהיה קר אליי.‬
‫רק באתי כדי לטעום מהאוכל, לא כדי להציק לך.‬
‫זה מר טוס.‬
‫הוא מסעדן מצליח.‬
‫הוא רצה לתת לנו חסות, אבל השף פול סירב.‬
‫ערב טוב, אדוני.‬
‫מה שלומך?‬
‫אתה כבר גנרל?‬ ‫-עוד לא. רק סגן.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫דבר איתי כשתהיה גנרל.‬ ‫-טוב.‬
‫אני אתמוך בך.‬
‫אני רואה שהבאת את בת זוגך.‬ ‫-שלום.‬
‫אפשר ללטף אותה?‬
‫בהצלחה לכם.‬ ‫-תודה.‬
‫בהצלחה עם הקידום.‬
‫תודה, אדוני.‬ ‫-יום הולדת שמח, אדוני.‬
‫תודה.‬ ‫-זוכר אותי?‬
‫אתה לא שר האוצר?‬
‫כן, זה אני! אתה בטח זוכר שמינית אותי.‬
‫תדפיס לי קצת כסף?‬
‫טוב...‬
‫קדימה.‬
‫ברכותיי. זה היה נפלא.‬ ‫-נכון.‬
‫הכול היה מצוין.‬ ‫-אכלתי המון, אבל אל תגלו לאף אחד.‬
‫תגידו שאכלתי רק קצת.‬ ‫-ללקק את האצבעות.‬
‫אם תצטרכי עזרה במשהו, דברי איתי.‬
‫שתי מנות ראד נא לשולחן 6.‬
‫מוכן!‬
‫שולחן 5 עדיין מחכה.‬
‫מה עובר עלייך?‬
‫למה אתה לא אוכל בבית וזהו?‬
‫התגעגעתי אלייך.‬
‫עצוב לאכול לבד.‬
‫מה זה? למה אתה אוכל אוכל של חזירים?‬
‫מה? זה מרק קרביים.‬
‫מה נסגר איתך? זה מה שאני תמיד אוכל.‬
‫זה נראה דוחה.‬
‫פעם אחת בישלת לעשירים,‬ ‫ופתאום זה מגעיל אותך?‬
‫להתחיל לקרוא לך ״גברת אאוי״?‬
‫אאו!‬
‫אוכל צריך להיראות יפה, לא מגעיל.‬
‫אני אוכל בשביל לחיות. את יודעת?‬
‫תקשיבי,‬
‫אולי אוכל של עשירים זה טעים.‬ ‫לא יודע, לא טעמתי.‬
‫אבל זה בשביל אנשים עם כסף לבזבוזים.‬
‫בשבילך ובשבילי, זה מספיק.‬
‫טעים, זול ומשביע.‬
‫הלו, טון?‬
‫בשביל מה?‬
‫הטעם של האוכל שלנו,‬
‫לעניות דעתי,‬
‫מושג בזכות הטריות‬
‫והאיכות של המרכיבים שלנו.‬
‫בין אם זה בשר, דג, או תבלין,‬
‫המקור נותן לו אופי ייחודי.‬
‫זה שווה 2,800 באט לקילו.‬
‫זה גדול.‬
‫זאת החברה שלך?‬
‫לא, רק ידידה.‬
‫שקרן.‬
‫נראה שאתם קרובים.‬
‫אני בא הנה הרבה.‬
‫פעם הייתי בא הנה עם השף פול.‬
‫עכשיו הוא סומך עליי שאבוא הנה לבדי.‬
‫השף פול בא הנה?‬
‫כן.‬
‫הוא אמר לי שגם המנות היוקרתיות ביותר‬
‫תלויות בחומרי גלם שבאים מאנשים עניים.‬
‫הוא תמיד משלם להם היטב, אבל בתנאי אחד:‬
‫הם חייבים לתת לו את הטוב ביותר.‬
‫ככה,‬
‫המקומיים מתגאים בתוצרת שלהם,‬ ‫ומרוויחים סכומים ראויים.‬
‫קח.‬
‫תודה.‬
‫אתה שבע?‬
‫אז הכנת אוכל מפואר לעשירים‬
‫עוזרת גם לעניים.‬
‫השף פול מגניב.‬
‫שף, הנה.‬
‫זה לא מספיק טרי.‬
‫כן, שף..‬ ‫-שף, טעם את הרוטב בבקשה.‬
‫תצמצם אותו ותוסיף מלח.‬
‫כן, שף.‬
‫הנה, שף.‬
‫תמצא רכיבים... זהובים יותר.‬
‫אתה צריך שאטגן משהו?‬
‫לא.‬
‫אז מה לעשות?‬
‫תרחצי כלים, תשטפי את הרצפה,‬ ‫תזיזי את הסיר, תוציאי את הזבל.‬
‫יש לך המון מה לעשות.‬
‫אבל אני סו־שף זוטרה.‬
‫מי אמר?‬
‫טיגנתי בשר במסיבה.‬
‫המסיבה נגמרה. היום את שוליה.‬
‫לא, אני סו־שף זוטרה. אני אמורה...‬
‫למה נדמה לך שאת חשובה?‬
‫תראי את בֵּה.‬
‫נסי לקצוץ כמוהו.‬
‫יותר מהר.‬
‫יותר מהר!‬
‫חוץ מאשר לטגן,‬
‫את לא יודעת לעשות כלום.‬
‫למה את חושבת שמגיע לך לזכות בלוטו?‬
‫יאללה מסיבה!‬
‫הנה כסף ב שבילכן!‬
‫בתיאבון.‬
‫מעולה, שף.‬
‫היי, זה מעולה!‬
‫אתה גדול.‬
‫יש לי מתנה בשבילך, אחי.‬
‫אתה תאהב את זה.‬
‫סקסית!‬
‫שמע...‬
‫זה החלום שלי.‬
‫תראה אותם. הם צעירים מאיתנו.‬
‫הם צעירים מאיתנו,‬
‫אבל הם סוחרים בקריפטו. ואתה?‬
‫היי...‬
‫לפחות אנחנו עובדים אצל השף פול.‬ ‫הם מעריצים אותו.‬
‫מעריצים אותו? לא. תראו אותם.‬
‫הם לא יודעים מה זה אוכל טוב.‬
‫הם שכרו את השף פול כדי שיוכלו להשוויץ בו.‬
‫הם לא שמים עלינו.‬
‫והם לעולם לא ישימו עלינו. עד שנמות.‬
‫אם לא בנית תפריט משלך,‬
‫אתה בלתי נראה.‬
‫תזכור את זה.‬
‫וואו, סטייק?‬
‫בבקשה.‬
‫טעים.‬
‫כן?‬
‫באמת?‬
‫לא רע.‬
‫אמרת שאתה רוצה לטעום את זה.‬
‫זה עלה לי כמעט 200 באט.‬
‫כל כך הרבה?‬
‫כן.‬
‫הבריסטה אמר שזה עשוי מפולים‬ ‫שזכו בפרס תחרות בקניה או משהו כזה.‬
‫תגיד אם זה טעים לך.‬
‫איך זה?‬
‫סטייק וקפה...‬
‫אני לא מבין את העולם המודרני.‬
‫כל דבר חייב להיות מיוחד‬ ‫כדי שיוכלו לדרוש עליו יותר כסף.‬
‫הוא יקר בגלל שהוא מיוחד, או שזה להפך?‬
‫זה נכון.‬
‫אטריות נונגייה?‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫קיבלתם.‬
‫את הכנת את זה?‬
‫כן.‬ ‫-תביאי לטעום.‬
‫לא יפה לאכול עם הידיים!‬
‫ככה אבותינו אכלו.‬
‫תשתמש במזלג.‬
‫זה כמו כל שיפוד זול שקונים ברחוב.‬
‫היי, אאו!‬ ‫-באמת. בחיי.‬
‫זה בשר קורובוטה משובח.‬
‫זה כמו בשר חזיר רגיל, רק עם הרבה פלפל.‬
‫אוף איתך, אאו!‬
‫יש מפיות?‬
‫זה ממש מיוחד.‬
‫גם השם מעולה.‬
‫אטריות נונגייה.‬
‫התגעגעתי לזה.‬
‫זה הכי טוב שיש.‬
‫פעמיים פאד סי יו.‬
‫תיכנסי.‬
‫איזה בית מגניב.‬
‫רוצה להתחיל?‬ ‫-תודה.‬
‫עכשיו נסי את.‬
‫טוב.‬
‫אני מחזיקה נכון?‬ ‫-כן.‬
‫לא, ככה. תעקלי את האצבעות פנימה.‬
‫עכשיו, תרימי את יד ימין,‬
‫תעמידי, ואז תורידי ותלחצי.‬
‫זה אותו הנתח שהיה אצל שף פול. הוא לא יקר?‬
‫מרחיקים את השמן.‬
‫מצמידים את הבשר למחבת‬ ‫כדי שהצלייה תהיה אחידה.‬
‫זה צרוב.‬
‫זה סו־ויד.‬
‫בלי תיבול?‬
‫בשביל מה? זה טוב ככה.‬
‫פשוט תנענע את זה.‬
‫דחוף את הווק.‬ ‫-איך?‬
‫ככה?‬
‫הנה, ככה.‬
‫נו? טעים?‬
‫את משתמשת בווק?‬ ‫-כן.‬
‫משעמם לבשל לפי הספר.‬
‫מחבת זו מחבת.‬
‫אוי לא, זה בוער!‬ ‫-זהירות.‬
‫זהו. מוכן.‬
‫איך זה, שף?‬
‫בסדר.‬
‫רואה את זה? כשמשתמשים בווק, זה נחרך.‬
‫ותשתדלי לשים קצת פחות רוטב.‬
‫טוב.‬
‫ונראה לי שאולי עיסית אותו קצת יותר מדי.‬
‫קצת יותר בעדינות,‬ ‫אחרת זה יהיה כמו בשר רגיל.‬
‫אוקיי. אעשה את זה שוב.‬
‫נראה לי ש...‬
‫מה?‬
‫יותר בעדינות.‬
‫בעדינות?‬
‫ככה.‬
‫זהו.‬
‫דנג.‬
‫תטעם בבקשה.‬
‫איך זה?‬
‫השומן לא מספיק עשוי.‬
‫מה?‬ ‫-הנה, רואה?‬
‫תראי, השומן פה עדיין לבן.‬
‫צריך להקפיד שהכול יהיה עשוי במידה שווה.‬
‫הבנת?‬
‫יש לך עוד הרבה מה ללמוד.‬ ‫-הוא צודק. הדרך עוד ארוכה.‬
‫לא רק מבחינת הטעם, גם מבחינת הסטייל.‬
‫בחייך, קנג.‬
‫מה?‬
‫זה מותר?‬ ‫-לא.‬
‫נו, קנג...‬
‫איך הסטייל שלי?‬
‫למה להסתיר אותה?‬
‫אתה נראה מגניב.‬
‫מה אתה מכין? תמשיך לעשן!‬
‫מה זה?‬
‫אל תפסיק!‬
‫מרק, אדוני.‬
‫תמשיך לבדוק אם המרק מוכן.‬
‫נו, תבדוק.‬
‫אולי הוא מוכן.‬
‫טעים?‬
‫אם זה יקרה כשתבשל ללקוחות,‬
‫תיקח על עצמך את האחריות?‬
‫סליחה.‬
‫יש פה גנב.‬
‫כן.‬
‫כאן, במטבח שלנו. היית מאמינה?‬
‫מישהו גנב 500 קילו בשר משובח‬
‫ו־500 קילו כבד אווז.‬
‫מי רוצה להתוודות?‬
‫גנב לעולם לא יהיה שף.‬
‫שפים לא עושים בושות כאלה.‬
‫אם אף אחד לא יודה...‬
‫אבדוק במצלמות האבטחה.‬
‫אבל אז...‬
‫תצטרכו לדבר עם המשטרה.‬
‫אני עשיתי את זה.‬
‫אני מכין פה אוכל טוב כבר שנים.‬
‫למה שגם אנחנו לא נאכל אוכל טוב?‬
‫אתה עובד פה כבר שנים.‬
‫איך אתה לא מבין‬
‫שהאוכל שלי שמור רק לאנשים שיש להם כסף?‬
‫אם אתה רוצה בזה כל כך,‬ ‫שים כסף ותשכור אותי,‬
‫ואני אבשל בשבילך.‬
‫הקריירה שלך פה נגמרה.‬
‫לך מפה.‬
‫לתפריט של מחר, אאוי, תהיה הסו־שף.‬
‫ובגלל שחסר לנו כוח אדם, דנג,‬
‫אתה תחליף את טואה ואאוי.‬
‫כן, שף.‬
‫שף?‬
‫אבא, מתי נלך הביתה?‬ ‫אני רוצה לראות את סיזר.‬
‫בקרוב, חמודה.‬
‫הבית שלנו בשיפוצים וסיזר שומר עליו.‬
‫כשהבית שלנו יהיה מוכן,‬ ‫הוא יהיה עוד יותר גדול ויפה.‬
‫טוב.‬
‫בואו נצבע את הבית.‬
‫זה מעולה.‬
‫את מקבלת כוכב ורוד.‬
‫תודה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫עוד גבינה.‬
‫שף.‬
‫זרוק את זה.‬
‫מה קרה, שף?‬
‫היכוני להגשה.‬
‫קדימה.‬
‫מרק צח ״ל׳אנפן״.‬
‫בתיאבון.‬
‫מה עשית?‬
‫אתה יודע שהרסת את המרק?‬
‫לא ידעתי.‬
‫היו בו שרידים של שרימפס.‬
‫לא הבחנת?‬
‫לא יכול להיות.‬
‫אין שרימפס בתפריט, והציר הוכן כאן.‬
‫לבת שלהם יש אלרגיה קשה לפירות ים.‬
‫ידעת את זה. כף אחת מהמרק‬ ‫והיא הייתה עלולה למות.‬
‫סיפרתי לכולכם.‬
‫למה עשית את זה? אתה היית אחראי על המרק.‬
‫שאלתי אותך שאלה.‬
‫אתה מקנא כל כך בהצלחה של הצעירים?‬
‫אתה מקנא שהבחורה החדשה‬ ‫בשלנית טובה יותר ממך?‬
‫הזדקנת, אבל לא השתפרת.‬ ‫אתה מאשים את כולם חוץ ממך.‬
‫אתה רוצה לחבל בקריירה שלי, דנג?‬
‫אתה רוצה להרוס אותי?‬
‫תכניס את זה טוב לראש שלך: אני אהרוס אותך.‬
‫בחיים לא תהיה שף!‬
‫בחיים לא תהיה...‬
‫שף!‬
‫תזעיקי אמבולנס!‬
‫עכשיו! אמבולנס!‬
‫לעזאזל.‬
‫אין לשף פול משפחה?‬
‫פרחים בשבילך, אדוני.‬
‫תעיפי אותם מפה! הם חושבים שאני מת?‬
‫אני לא רוצה זר של לוויות.‬
‫אני לא אוכל את זה.‬ ‫-אתה חייב.‬
‫איך אפשר לאכול את החרא הזה?‬ ‫-אתה חייב לאכול כדי להחלים.‬
‫זה חרא, לא אוכל. אני שף, אני יודע!‬
‫אטריות ביתיות.‬
‫למי זה טוב?‬
‫הכנתי את אטריות נונגייה של סבתא.‬
‫כשאבא שלי היה קטן,‬ ‫גם הוא בכה והתלונן כשחלה.‬
‫גם הוא היה בררן באוכל.‬
‫סבתא הייתה לוקחת כל מה שהיה במקרר‬
‫ומטגנת הכול ביחד כדי להרגיע אותו.‬
‫אבל היה לה מתכון טוב. היא בישלה באהבה.‬
‫ואבא שלי אהב את זה.‬ ‫ואז המתכון עבר מדור לדור.‬
‫ממרח פולי סויה מעורבב ברוטב XO.‬
‫הספיק לך ביס אחד בשביל לדעת?‬
‫״בושל באהבה״?‬
‫תירוץ של אנשים שתקועים בעוני.‬
‫בעיניי, אין דבר כזה אוכל שבושל באהבה.‬
‫כדי להיות שף,‬
‫צריך מוטיבציה, לא אהבה.‬
‫אז...‬
‫מה נתן לך מוטיבציה להיות שף?‬
‫צנצנת קוויאר.‬
‫אימא שלי הייתה מנקה.‬
‫ראיתי איך העשירים חיים.‬
‫תהיתי,‬
‫למה אנחנו לא מקבלים את הדברים שהם מקבלים?‬
‫למה אסור לנו לאכול מה שהם אוכלים?‬
‫בייחוד הצנצנות הקטנות עם החרוזים השחורים.‬ ‫ידעתי שהם יקרים.‬
‫גנב!‬
‫דברים שאסורים לעניים.‬
‫אימא עבדה במשך חודשים כדי לפצות אותם‬
‫על צנצנת הקוויאר הקטנה.‬
‫אחרי שנתפסתי, הורו לנו לנקות את הבלגן.‬
‫ההפתעה הכי גדולה הייתה...‬
‫שהיה לזה טעם של חרא.‬
‫האוכל שאוכלים מסמל סטטוס חברתי,‬
‫לא אהבה.‬
‫עניים אוכלים כדי לא לרעוב.‬
‫אבל כשידך משגת לקנות יותר מאוכל...‬
‫אין סוף לרעָב שלך.‬
‫לרעב שלך לחיזוקים חיוביים,‬
‫למשהו מיוחד,‬
‫לחוויות אקסקלוסיביות.‬
‫בזכות הקוויאר המחורבן הבנתי‬ ‫שאני רוצה להיות שף.‬
‫שף שעשירים ירדו על הברכיים‬ ‫ויתחננו בפניו שיבשל להם.‬
‫אני אגרום להם לרעוב לי.‬
‫- שויו -‬
‫בו? למה סגרנו מוקדם?‬
‫אבא שלך התעלף.‬
‫הוא בבית החולים.‬
‫ג׳וי.‬
‫אחותי.‬ ‫-למה הוא פה? למה לא מטפלים בו?‬
‫הם אמרו שאין מיטות פנויות.‬
‫אחות!‬
‫למה השארתם את אבא שלי שם?‬ ‫למה הוא לא קיבל חדר?‬
‫את תיתני שאבא שלי ימות?‬
‫תראי את אבא שלי! הוא צריך רופא!‬
‫חכי בבקשה.‬
‫הילד שלי חולה!‬ ‫-מה לעשות? גם אבא שלי חולה!‬
‫מה שלומו?‬
‫עשו לו ניתוח מעקפים. הוא עדיין בסכנה.‬
‫משגיחים עליו.‬
‫אין מצב לחדר יותר טוב?‬
‫אב ירה היום בבנות משפחתו ואז בעצמו.‬
‫התקרית התרחשה בבית דו־קומתי בעיר.‬
‫ההרוגים הם האב, האם, והבת, בת ארבע.‬
‫שלושתם נהרגו סביב שולחן האוכל.‬
‫השכנים סיפרו לכתבינו‬
‫כי המשפחה עברה לבית לא מזמן, ומיעטה לצאת.‬
‫הם חשבו שמדובר במשפחה מהעיר.‬
‫סגן־ניצב רייוואט רטנפאן מסר,‬ ‫לאחר שבדק את זירת הפשע,‬
‫כי האב ירה באשתו ובבתו והתאבד.‬
‫ההשערה היא שחובותיו הכבדים של האב‬ ‫היו המניע למעשה.‬
‫הוא היה בעל חברת בניין,‬
‫והקבלנים שלו בנו בנייני יוקרה רבים.‬
‫בעקבות התקרית הטרגית,‬
‫אנו מוסרים תנחומים למשפחות ההרוגים.‬
‫אני מניח שהכנו להם סעודה אחרונה טובה.‬ ‫זה מה שהאבא רצה בשביל הבת שלו.‬
‫הכנו להם מרק שעשוי ממי ברז.‬
‫לפעמים אני תוהה‬
‫אם האוכל של השף‬ ‫באמת חשוב כל כך ללקוחות שלו.‬
‫צ׳אי. טון.‬
‫כן, שף.‬
‫הוא גדול.‬ ‫-כן.‬
‫תצלם תמונה.‬
‫זה חוקי?‬
‫רק נבשל אותה. לא צדנו אותה.‬
‫צאי מזה.‬
‫אוכל זה אוכל.‬
‫למה החיים של הציפור הזאת‬ ‫שווים יותר מחיים של תרנגולת?‬
‫אם נשתמש רק בבשר חזיר ועוף,‬ ‫לעולם לא ניצור מתכונים חדשים.‬
‫לא, שף.‬
‫זה לא עניין של אוכל, זה עניין של חוק.‬
‫אם קשה לך עם זה, אל תהיי שפית.‬
‫אז אני מתפטרת.‬
‫מהר, צ׳אי.‬
‫- מדריך טוקיו -‬
‫- טוס מנוצ׳פירום -‬
‫התרשמתי מהביצועים שלך‬ ‫במסיבה של הגנרל פרמסק.‬
‫למען האמת, מעולם לא ראיתי דבר כזה.‬
‫כשראיתי אותך ידעתי‬ ‫שאת מוכשרת מכדי לעבוד אצל שף פול.‬
‫זה לא מוקדם מדי לדעתך?‬
‫אאוי...‬
‫הגיע תורו של הדור שלך.‬
‫את עוד צעירה, את יפה, ואת בשלנית מעולה.‬
‫אני יכול להפוך אותך‬ ‫לשפית הטובה והחמודה בעולם.‬
‫אני לא אומר שזה יהיה קל.‬
‫תצטרכי להקדיש את עצמך לזה.‬
‫אבל לא תעשי את זה לבדך.‬
‫הפרס יהיה שווה את זה.‬
‫הנה זה.‬
‫מוצא חן בעינייך?‬
‫אתמול בלילה,‬
‫האחות נתנה לי את החשבון על האשפוז של אבא.‬
‫כן.‬
‫ראיתי.‬
‫תקשיבי,‬
‫אמצא עבודה במשרה חלקית כדי לעזור.‬
‫לא. תתמקדי בלימודים.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫תודה שחשבת עליי,‬
‫אבל אני אוותר.‬
‫למה? זו הזדמנות מצוינת.‬
‫כן, בשבילך.‬
‫אבל לא ארגיש בנוח לעבוד בשבילך.‬
‫תכירי את הצוות שלך.‬
‫במטבח אין דמוקרטיה.‬
‫זו דיקטטורה.‬
‫הנה, שף.‬
‫- להבה -‬
‫תסמיך את זה.‬ ‫-כן, שף.‬
‫איך זה, שף?‬
‫נסי צבעים אחרים.‬
‫שרימפס מעולה.‬
‫הכול עשוי כמו שצריך.‬
‫אבל הלכת על בטוח.‬
‫לא יצאת מאזור הנוחות שלך.‬
‫המנות האלה‬
‫לא מבטאות את הזהות שלך.‬
‫אני לא משקיע בך‬ ‫כדי לקבל את האוכל של שף פול.‬
‫לא, זה ארוך מדי.‬
‫הרוטב, שף.‬
‫לא. אדום יותר.‬
‫הבשר הזה פרוס עבה מדי!‬
‫את עובדת אצל פול?‬
‫כבר לא.‬
‫יפה לך.‬
‫תשכחי ממנו. אל תחקי את מה שהוא עושה.‬
‫תעשי את מה שאת טובה בו.‬
‫- להבה -‬
‫״השפית הלוהטת שמשחקת באש.״‬ ‫זה נהיה ויראלי.‬
‫בתגובות כתבו שקשה להשיג מקום במסעדה.‬
‫״שמרתי חודש מראש.״‬
‫אז היא סוף סוף הצליחה.‬
‫אאוי נהייתה מפורסמת!‬
‫ברוכים הבאים...‬
‫לא נשרוד עוד חודש.‬
‫לא ידעתי כמה קשה להגשים חלום.‬
‫אני לא יודע לנהל עסק.‬
‫זאת לא הסיבה.‬
‫זה בגלל המיקום.‬
‫המסעדה רחוקה מהרחוב הראשי.‬
‫בדיוק.‬
‫יש לך משקיע. לי אין.‬
‫מה?‬
‫אני לא יכול להרשות לעצמי לשכור מקום אחר.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫המשקיע לא נתן לי הכול.‬ ‫עבדתי קשה בשביל זה.‬
‫את חושבת שאם גם לי יהיו צלקות כאלה,‬
‫גם אני אצליח?‬
‫אל תהיה חמור.‬
‫אתה חושב שאני ראויה לכל מה שיש לי עכשיו?‬
‫אז מה?‬
‫את רוצה שאגיד לך ״מזל טוב״?‬
‫מזל טוב, אאוי.‬
‫אין כמוך.‬
‫טון!‬
‫אתה הכנסת אותי לזה.‬
‫כן.‬
‫וזה היה צעד נכון.‬
‫כשראיתי אותך לראשונה, ידעתי שאת טובה ממני.‬
‫ראיתי כמה את מוכשרת, ו...‬
‫קינאתי.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫אתה לא מצליח להגשים את החלום שלך‬
‫מפני שאתה לא מספיק רעב.‬
‫זה פוגע.‬
‫את נשמעת כמו השף פול.‬
‫אולי את צודקת.‬
‫אני לא מספיק רעב.‬
‫מר טוס.‬
‫זוכר את טון מ״רעָב״?‬
‫אולי תוכל לעזור לו.‬
‫טון?‬
‫אני זוכר אותו.‬
‫אומר לך בכנות.‬
‫אין לו מה למכור.‬
‫אבל הוא בשלן מבריק, מר טוס.‬
‫אני מאמין לך. באמת.‬
‫יש מיליונים כמוהו.‬
‫אני לא מחפש בשלן מעולה,‬
‫אני רוצה מישהו מיוחד.‬
‫בסדר.‬
‫אנסה לדבר איתו.‬
‫תודה.‬
‫טוב מאוד.‬
‫אבל אני יודע שאת מסוגלת ליותר.‬
‫לחיים.‬
‫אגב, מצפה לנו שבוע עמוס.‬
‫זה יהיה האירוע הראשון שלך מאז הפתיחה.‬
‫מסיבת יום ההולדת של מדאם מילקי.‬
‫מדאם מילקי? אשת החברה?‬ ‫-כן.‬
‫היא בחרה בך במיוחד.‬
‫יהיו שם ידוענים מהשורה הראשונה.‬
‫בכירים מעולם המסעדנות וסלבריטאים.‬
‫גם שוחרי בישול מחו״ל.‬
‫פתחנו לפני חודשים,‬ ‫אבל השיח עלינו עדיין מוגבל.‬
‫צריך להגביר את התהודה.‬
‫זו ההזדמנות שלך להציג את עצמך‬ ‫בפני המדינה כולה.‬
‫להתראות מחר.‬
‫מה שלומך?‬
‫היי. עוד לא הלכת לישון?‬
‫בקרוב. קרה משהו?‬
‫כבר אכלת ארוחת ערב?‬
‫לא, אני לא יודע מה לאכול.‬
‫תביא את ג׳נג והחבר׳ה לאכול במסעדה שלי.‬
‫מזמן לא ראיתי אתכם. אל תדאגו, אני מזמינה.‬
‫אני מתגעגעת אליכם.‬
‫כבר שאלתי אותם.‬
‫הם אמרו שהם עסוקים.‬
‫באמת? עסוקים במה?‬
‫קשה לרצות אותם.‬
‫אל תהיי קשה איתם.‬
‫את לא יותר טובה מהם.‬
‫אתה בסדר?‬
‫- סגור זמנית -‬
‫בואי הביתה, אאוי.‬
‫אביך ישתחרר בקרוב מבית החולים.‬
‫כבר הצלחת, לא?‬
‫מה עוד יש לך להוכיח?‬
‫רק התחלתי.‬
‫תטפל באבא בשמי.‬
‫כמובן.‬
‫אאוי...‬
‫אני מתגעגע אלייך.‬
‫זה קיטשי נורא.‬
‫די, אני מתכוון לזה.‬
‫השכנים אמרו שהשתנית.‬
‫לא נראה לי.‬
‫אני יודע שלא השתנית.‬
‫רגע. סליחה, אנחנו סגורים...‬
‫אין לך הערות?‬
‫מה הטעם?‬
‫את שפית מפורסמת עכשיו.‬
‫הביקורת שלי חסרת משמעות‬ ‫מפני שהסועדים תמיד יתמכו בך.‬
‫אני עדיין מעוניינת לשמוע מה דעתך.‬
‫הדעה שלי פחות חשובה‬ ‫מהדעה של הזקנים האלה‬
‫שאת וטוס מלקקים להם את הסוליות.‬
‫טוס הוא יזם מצוין.‬
‫נו?‬
‫אז עכשיו את מיוחדת?‬
‫כיף לך?‬
‫זה מפחיד, לא?‬
‫מעכשיו,‬
‫המחשבות היחידות שלך יהיו...‬
‫״מתי אפול מהקצה?״‬
‫״אני כבר מבוגרת מדי?״‬
‫״האם זמני עבר?״‬
‫את תיאחזי בהצלחה שלך‬ ‫ולא תביני שכבר הפסדת.‬
‫כמו עכשיו.‬
‫כבר איבדת את טון.‬
‫אל תיבהלי עדיין.‬
‫רק התחלת.‬
‫יש לך עוד מה להפסיד.‬
‫ככה זה‬
‫להיות מיוחדת.‬
‫חבל שלא היה לנו עוד זמן.‬ ‫יש לי עוד מה ללמד אותך.‬
‫אבל זה בסדר.‬
‫בקרוב ניפגש‬ ‫במסיבת יום ההולדת של מדאם מילקי.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫את לא השפית היחידה שהיא שכרה.‬
‫היי! הגעת!‬
‫תודה.‬
‫תיהנו.‬
‫היי, השף פול הגיע?‬
‫העמדה שלו שם.‬
‫באמת?‬
‫את עם מר טוס, נכון? מה שמך?‬
‫השף פול הגיע.‬
‫ערב טוב, שף.‬
‫שנצטלם ביחד?‬
‫בטח.‬
‫טוב. תתקרבו בבקשה.‬
‫תתעלמי ממנו.‬
‫תתמקדי בעבודה שלך.‬
‫את לא תפסידי.‬
‫אני מרגישה כאילו שוחטים אותי בפומבי.‬
‫תתעודדי. הבאתי אותו כדי שיעודד אותך.‬
‫מר טוס,‬
‫זה נכון שמדאם מילקי בחרה בנו במיוחד?‬
‫למה את שואלת?‬
‫נצחון הגל החדש.‬
‫הקצף הזה אכיל?‬
‫הכול אכיל.‬
‫משתה קורבן.‬
‫אטריות נונגייה.‬
‫מתכון משפחתי שעובר מדור לדור.‬
‫לכל אחד יש מנה אחת‬ ‫שגורמת לו להרגיש שהוא חזר הביתה.‬
‫ככל שהשנים חולפות עלינו בעבודה,‬
‫הבדידות שלנו גוברת.‬
‫אבל כשאנחנו חוזרים הביתה‬ ‫וטועמים מהמנה הזו,‬
‫אנחנו מרגישים בטוחים.‬
‫וזה עוזר לנו להבין...‬
‫שמישהו עדיין אוהב אותנו,‬
‫ותמיד יאהב, ושאנחנו אוהבים אותו.‬
‫בתיאבון.‬
‫משהו לשתות אחרי האוכל השמנוני.‬
‫אנשים רגילים.‬
‫כי בסופו של דבר, כולנו בני אדם.‬
‫בתיאבון.‬
‫הנה השיעור האחרון שאלמד אותך.‬
‫לא משנה כמה האוכל שלך טעים,‬
‫כמה טוב הוא נראה,‬
‫או כמה את יצירתית...‬
‫לעולם לא תנצחי נגד אמונה.‬
‫הם האמינו בי.‬
‫הם כבר נתנו לי לנצח.‬
‫מפני שהם רעבים אליי.‬
‫עכשיו הבנת?‬
‫אתה מבוקש לחקירה.‬
‫חקירה לגבי מה?‬
‫בוא נצלחת את זה.‬
‫- שף מפורסם בישל ציפור קלאו נדירה‬ ‫בשמורת טבע -‬
‫זה מצוין.‬
‫איזו מנה מיוחדת.‬
‫בוא נצלחת את זה.‬
‫זה מצוין. איזו מנה מיוחדת.‬
‫תודה לכם‬
‫על הדלפת הסרטון.‬
‫אבל אני לא איענש.‬
‫אנשים עוד יותר עשירים‬ ‫יעמדו בתור כדי שאצא לצוד איתם.‬
‫אנשים כמוני...‬
‫החוק לא חל עלינו.‬
‫את בטוחה שאת רוצה לשחק ככה?‬
‫בוא איתנו.‬
‫ברכותיי, שף.‬ ‫-בוא.‬
‫ברכותיי, שף.‬
‫אאוי, כל המנות שלך מדהימות.‬
‫אגב, האוכל של השף פול תמיד נראה לי פלצני.‬
‫אבל שלך הוא אותנטי.‬ ‫-כולם!‬
‫המופע שלנו הערב נקרא ״ספרטקוס״!‬
‫וואו, ״ספרטקוס״! בואו נראה.‬
‫אאוי, היית מדהימה. אני שמח בשבילך.‬
‫את יודעת מה?‬
‫הפעלתי המון קשרים‬ ‫כדי להשיג לך את העבודה הזאת.‬
‫בקרוב, העידן של השף פול יחלוף,‬
‫והעידן שלך יתחיל.‬
‫את השפית העולה‬ ‫שהדיחה את שף פול, מלך המטבח.‬
‫הודות לסרטון של טון, התדמית של פול השתנתה.‬
‫אז זה מה שקורה?‬
‫אאוי...‬
‫העולם לא פועל‬
‫לפי ערכים כלשהם.‬
‫הסרטון זה כל מה שטון יכול להציע‬
‫תמורת החסות שביקשת בשבילו.‬
‫היי, אאוי.‬
‫אל תהיי עצובה.‬
‫לא הפסדת לשף פול.‬
‫עכשיו את רק צריכה לצבור מוניטין וניסיון.‬
‫שכולם ידעו שאת הטובה ביותר.‬
‫אולי אצטרך לשנות את המראה שלך.‬
‫אשכור צוות שיווק‬
‫שיעזור לטפל בך.‬
‫אאוי.‬
‫בעצמך אמרת לי שצריך להיות רעב כדי להצליח.‬
‫לא היית רעבה לזה?‬
‫- שויו -‬
‫זה בסדר, חמודה.‬
‫את בבית.‬
‫התגעגעתי אלייך.‬
‫פתאום אאו רוצה למכור אטריות.‬
‫הוא פחד שלא יהיה מי שיבשל.‬
‫למה התעכבת?‬
‫שתוק כבר, אאו.‬
‫אני זקוקה לעזרתך בהרבה יותר.‬
‫אני?‬
‫כן.‬
‫עזרה במה?‬
‫במומחיות שלך: יצירת תוכן.‬
‫בטח.‬
‫אני אהיה הטבחית במסעדה הזאת.‬
‫והמסעדה השנייה שלך?‬
‫זאת המסעדה שלי.‬
‫כן אבנה את התפריט שלי.‬
‫כאן נבנה משחק משלנו.‬
‫אתם רעבים?‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬