Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Когато любимата те изостави
съвсем сам
и никой
не ти се обажда,
не ти ли се плаче?
Не ти ли се плаче?
Ето ме, скъпи,
ела, поплачи при мен.
Когато си сам
в своята стая
и там е само
миризмата на нейния парфюм,
не ти ли се плаче?
Не ти ли се плаче?
Джейн Остин съсипа живота ми
"Чета Толстой вече повече от месец,
за да те впечатля.
Винаги чета една и съща страница,
защото ти се възхищавам.
Надявам се да ме забележиш един ден."
"Носеше рокля в цвят бургунди
и четеше 'Жестоки привързаности' на Вивиан Горник
на първия етаж.
Съжалявам само, че не се осмелих да те заговоря."
"Плениха ме твоята бяла кожа, устата ти и обувките ти.
Аз съм висок, тъмнокос и ненаситен.
А ти?"
ШЕКСПИР И КОМПАНИЯ
Коя е тази буболечка? Какво правиш тук?
Пижамите ти в пералнята ли са?
Да.
Каква удобна възглавница!
Хубава и пухкава.
Къде е майка ти?
Спи. Има един мъж в леглото й.
Откъде знаеш, че в моето няма?
Никога не съм виждал...
Може би се крие под леглото!
Ехо!
Синът ми Том и сестра ми Агат.
Това е...
...Рафаел. - Габриел.
Здравейте.
Чао, тиквичке.
Закъснявам, отварям басейна в 8:00.
Бих желал зелен чай.
Не бива да пия кафе.
Съжалявам.
Чао, зебра. Ще те взема следобед.
До по-късно!
Довиждане, Рафаел. - Габриел.
Ами...
Малко проблеми с паметта.
Кошмарно бавен си!
Боже, колко си бавен!
Добре ли си?
По дяволите, съжалявам.
Откачила е.
Малката ми тайна е задушеният лук.
Виж, пак тя.
Вече не мога да я понасям.
Чувал ли си "да пратиш за зелен хайвер"?
Зелен хайвер? - Зелен хайвер.
Не, никога.
За теб е казано. - Какво значи?
Да даваш надежда на момичетата
за нещо специално, но никога да не го направиш.
Задушаваш всичко!
Момичетата, лука...
Виждаш ли?
Забаламосваш ги...
Хей! - ... за всеки случай.
Стига вече! Какво пък разбираш ти?
Единствената ти връзка е със сандвича ти.
Много сте вулгарна, мадам.
С този сос на устата си отвратителна!
Не, спри!
По дяволите!
Добре ли си?
Чакай.
Кога се чука последно?
Говори възпитано. Така не те разбирам.
Хайде, кажи ми истината.
Млъкни!
Какво чакаш?
Марк Дарси?
Страх те е, че няма да дойде?
Не ме е страх. - Страх те е.
Страх те е от болка, любовни афери, секс за една нощ.
От приложения за телефон.
Страх те е. Ти не живееш, а се криеш.
Не е така, просто...
Не обичам секс с онлайн познати.
Не искам да ми се налага да ги "лайквам"
или да чувам как се изнизват на пръсти, за да не ме събудят.
Не живея в правилния век.
Агат? - Да.
Отпусни се.
Не съм сигурна, че мога да пиша на мъртвец.
Никой не те принуждава да си тук.
Ти пишеш евтини романси.
Няма да ти навреди да пробваш друго.
Трябва да си в крак с времето, Агат.
Извинете.
Може ли да ми донесете дамската версия?
Веднага. - Благодаря.
За сметка на заведението.
Благодаря.
Сложи си зелените чорапи. Смени ги.
Феликс хърка на дивана ни!
Пак ли?
Събуди го. Кажи му да ти направи тост.
Краката му смърдят!
Знам, но е сладък.
Здравей.
Съжалявам, съжалявам.
Защо си още тук?
Буковски, може ли да се изкъпеш?
Не прекалявай!
Прочел си го? Не е довършено!
Феликс, не е готово. - Успокой се.
Добро е.
Дори много добро.
Малко е странно, като теб...
...но е трогателно.
Хич не е зле.
Какво става после?
Не знам, както обикновено.
Поредната история, която започвам и не мога да довърша.
Трябва. Искам да знам какво става.
Ясно?
На английски пишеш добре.
Наистина е добро.
Заповядайте.
"Разум и чувства".
Благодаря. - Любимият ми.
Добър начин да започнеш с Джейн Остин.
Благодаря. - За нищо.
Не се колебайте, ако имате въпроси.
Добре.
Имаш ли Джейн Остин за всякакви нужди?
Да.
Какво ще ми препоръчаш?
"Менсфийлд Парк".
Ти си Хенри Крофърд. - Защо?
Той е лъжец и съблазнител.
Казанова, загубил собствената си игра, защото се влюбва.
Добре.
А ти коя би била?
Ан Елиът в "Доводите на разума".
Ан Елиът, Ан Елиът.
Защо?
Защото е стара мома,
увехнала като цвете, което има нужда от вода.
Позволила е на живота да й се изплъзне.
Като за старо сухо цвете миришеш добре.
Резиденция Джейн Остин
Шекспир и компания Агат Робинсън
Какво е това?
Покана от резиденция "Джейн Остин"
за две седмици в авторското им ателие.
Харесали са първите ми глави?
Не казвай, че си бил ти!
Имаше нужда от начална скорост.
Благодаря.
Но не мога.
Защо? - Знаеш защо.
Не се отказвай. - Как да отида? С колело?
Страхотна идея!
Да се обадим на Мона и да празнуваме.
Не, забрави. Няма да промениш мнението ми.
Много си досадна. Иде ми да те ухапя.
Мога ли да ви помогна? - Да, моля.
Имате ли първо издание на Лорънс Дърел?
Добре ли си, тиквичке? - Да.
Спа ли добре? - Да.
Кога започва ателието?
Том, искаш ли да отидеш в зоопарка?
Да! Ще се облека.
Може ли да кажа нещо? - Не.
Така или иначе ще го кажа.
Започва след три дни.
Ще ти поема смените в книжарницата.
Всичко е наред.
Смяташ да караш цял живот колело в Париж
и да мрънкаш, че си блокирала ли?
Оставете ме на мира! Не мога да отида, ясно?
Не мога да се кача в кола.
Ясно ли е?
Какво правиш, по дяволите?
Ям. Гладна съм.
Наистина ли?
Студена паста в 2:00 през нощта...
Бъди като Дюрас.
Пий уиски, взимай хапчета... Прави нещо по-колоритно!
Добре, благодаря.
Хей...
...какво ти става, мамка му?
Разочаровам те, но това пътуване ми идва в повече.
Тъпа крава!
Писна ми от глупостите ти.
Животът ти е спрял след инцидента.
Отказваш да се върнеш в Бержеронет.
Трябваше да прекарам там всяко лято
сама с Том, откакто се роди.
Съжалявам.
Добре ли си?
Не, имам паник атака.
Дишай, дишай, дишай.
Не мога. - Хайде, дишай.
Дай ми цигара. - Не, отказа ги много трудно.
Дай ми шибана цигара! - Спокойно, успокой се.
Заповядай.
Дай ми една.
Какво правиш? Спри!
Агат, голям трън в задника си.
Извинете, един опасен човек
се крие в групата ви.
Стига вече!
Феликс, наистина ли мислиш,
че съм като публикувани автори?
Разбира се! Просто имаш синдрома на самозванеца.
Не, нямам. Аз съм истински самозванец.
В сърцето си имам забавна сицилианска песен,
която знаеш наизуст, защото животът ми прилича на твоя.
Обичам те повече от вулканите в Италия...
Помниш ли я?
Обичам те по италиански.
Сърцето ми бие.
Говоря с ръце
и откачам, когато говориш с някой друг.
Когато южният вятър засвири,
пея с него само за теб.
Обичам те по италиански...
Морето е хубаво.
Прав беше.
Липсва ми Бержеронет.
Знам.
Ето...
За нервите ти, вземи половината на ферибота,
другата половина преди да си легнеш.
Ще се почувстваш по-добре.
Откъде знаеш, че няма да получа анафилактичен шок или...
АГАТ РОБИНСЪН
Това съм аз.
Аз съм Агат Робинсън.
Мислех, че сте по-стара.
Казаха ми да взема стара дама.
Аз съм Оливър Лоу. Ще ви закарам.
Това ли е колата ви?
Да, това е... - Добре.
Трябва да ви предупредя за нещо.
Не се чувствам комфортно в автомобил.
Паникьосвам се, като съм в кола.
Съжалявам, получих световъртеж.
Добре ли сте?
Наистина съжалявам.
Не, всичко е наред.
Стават такива неща.
Хубави обувки. - Благодаря.
Да, благодаря.
Добре съм.
Добре. - Да тръгваме.
Отдавна ли работите
за резиденция "Джейн Остин"?
Аз съм пра-пра-пра-пра-племенникът на Джейн Остин.
Леле.
Да, родителите ми са създали резиденция "Джейн Остин",
но аз не съм част от фен клуба.
Само помагам, защото баща ми
наскоро загуби шофьорската си книжка.
Ясно.
И с какво си печелите прехраната?
Преподавам съвременна литература в "Кинг".
Съжалявам.
Преподавате литература и мразите Джейн Остин?
Мисля, че творбите й са малко надценени.
Доста е ограничена,
ако сравните творбите й
с Дикенс или Шекспир.
Знаете ли какъв е проблемът?
Какъв?
До появата на Джейн Остин
всички женски герои са писани от мъже.
Те са изобразявани или като
идеализирано съвършенство, или чудовище.
Джейн Остин ги прави човешки същества, това е всичко.
Способни дори на хумор.
Момент.
Какво става?
Нищо, спокойно.
Просто...
Проклета кола!
По дяволите!
Шибан боклук.
На ти.
Ало?
Не. Не знам къде сме.
Колата се повреди в гората.
Освен това с мен
е пра-пра-пра-племенникът на Джейн Остин.
Непоносим, много арогантен
и абсолютен задръстеняк.
Досега не съм виждала такъв.
И повърнах на обувките му.
Ало? Мона?
Мамка му, батерията умря!
Мамка му.
Да знаете, че говоря френски.
По дяволите.
Съжалявам.
Живях с французойка пет години.
Едно от най-лошите ми решения.
И сте груб с французойките, защото ви е зарязала.
Не можете да поправите колата, нали?
Идея си нямам.
Имате ли обхват?
Не.
Добре.
Наблизо ли е съседното село?
Около 32 километра.
Скоро ще е тъмно.
Добре, добре.
Какво ще правим сега?
Ще чакаме.
А другият вариант?
Решаваме кой кого да изяде, за да оцелее.
Добре.
Какъв ти е проблемът с колите?
Катастрофа с родителите ми.
Баща ми получи удар и загуби контрол.
Умряха на място.
Бях отзад и се отървах само с наранявания.
Съжалявам.
Каквото такова.
Ако ти е студено...
Не е много, но...
Благодаря ти.
Опитай се да поспиш.
Да бе.
Да не си подсвиркваш "Марсилезата"?
Господи.
резиденция Джейн Остин
Благодаря. - За нищо.
Забавно ли ти е?
Нещо такова.
Добре дошла в резиденция "Джейн Остин".
Благодаря.
Ти си невероятно млада!
Мислех, че си много по-стара.
Говорите френски? - Да.
Обожавам го!
Съжалявам за снощи.
Синът ми Оливър настоява да кара старата кола.
Дай ми палтото си.
Давай.
Благодаря.
Сякаш не съм яла от години
и умирам от глад. Ако има нещо...
Скъпа моя.
Дошла си на правилното място за правилна английска закуска.
Може да пишеш, където си поискаш,
да се разхождаш наоколо...
Винаги организираме бал
в началото на есента.
Бал!
И публично четене на творбата в развитие.
Публичното четене...
...задължително ли е?
Да, скъпа, но всичко е много неформално.
Ще видиш.
Надявам се да получиш вдъхновение тук.
Агентът ти каза, че ти трябват тишина и спокойствие
заради възрастта ти.
Агентът ми?
Мислех, че е банята!
Какъв директен подход.
Ще съм ти благодарна, ако заключваш твоята страна.
Благодаря!
Убийството е логичният край на революциите.
Който игнорира желанието да убиваш,
може да има превратни настроения,
но никога няма да е нещо повече от конформист.
Марксисткият феминизъм в записките
на изказванията на Клара Зеткин
повдига въпроса за манипулацията над жените
най-вече като трудова и политическа сила,
преди да ги разгледа като индивиди и мислещи същества.
Напиши ме,
покрий ме,
погълни лицето ми,
затули гласа ми, чуй шепота ми,
чуй вика ми...
Мисля, че си пропуснала идеята. - Да.
И смисъла. - Не си разбрала.
Приятели,
събрали сме се всички
и може да започнем тазгодишното ателие.
Шерил, Олимпия, Сибил,
радвам се да се видим отново.
Радваме се
да посрещнем тази година нов член!
Добре дошла. - Здравейте.
Приятно ми е, Агат.
Е...
...някои много важни творби са били написани
в тази сграда.
Да не забравяме и много красивите градини.
Тук сме, ако ви потрябваме.
Дано се вдъхновите
и очакваме творбите ви.
Да.
Благодаря, скъпи.
Чакай. Какво беше това?
Какво му става?
Не знам.
Отказва да го прегледа лекар...
...но скоро ще трябва да приемем факта.
Намери ли банята си?
Дори не искам да погледна корицата,
която... съсипах.
Всичко опира до времето.
Книгата в точното време значи нещо...
Ако не...
Моля, продължи. Прекрасно е.
Съжалявам, аз...
Не исках да ви безпокоя.
Не забелязах, че тук има човек.
Обичам да ме безпокоят.
Хората вече не притежават дързост. Жалко.
Къщата ви е невероятна.
Винаги ли сте живял тук? - Роден съм тук.
Родителите ми решиха
да я превърнат в ателие за писатели,
като се пенсионират.
Агат, как така говориш толкова добър английски?
Баща ми...
...е роден в Бристъл и ни говори на английски.
Напомняте ми малко за него.
Къде съм, мамка му?
Защо не работи?
Къщата е натам.
Знам, благодаря.
Обичам те по италиански.
Сърцето ми бие.
Говоря с ръце
и откачам, когато говориш с някой друг...
Ехо, какво правите тук?
Какво, по дяволите!
Какъв ти е проблемът?
Стой далеч от мен!
Здрасти.
Лежа на леглото и си мисля за теб.
Мисля си за целувките ни,
за езика ти в устата ми,
за езика ти в...
Време е за обяд!
"Езика ти в... "
Мамка му!
О, не!
Мамка му, мамка му!
Лека нощ на всички.
Лека. - Лека нощ.
Не знам кога последно
си погледнал книга правилно...
Откъде взе идеята?
Коя идея?
За романа ти.
Жена, която си пада по мъж, когото вижда в чаша саке.
В местния китайски ресторант.
Сигурно мислиш, че е нелепо.
Не, заинтригува ме.
Напредваш ли?
Да, много.
Пиша нонстоп. Тук е много вдъхновяващо.
Какъв е смисълът?
Позицията ти за литературата е абсурдно наивна.
Какво мислиш, Агат?
Аз ли?
Смятам, че някои книги стават част от живота ни.
Влизат в най-интимните кътчета на същността ни...
...и някои от тях остават завинаги.
Помагат да живеем,
защото ни разкриват истинската ни природа.
Веднъж чух някой да казва: "Литературата е като линейка,
бързаща нощем да спаси човек".
Това не е работа на литературата!
Защо не?
Не мисля, че основната мисия
на писателя е политиката.
Вярвам, че основната му мисия
трябва да бъде добрата история.
Прощавай, Агат.
Трогателна позиция.
Но през 18 век
борбата на философите
проправя пътя за френската революция от 1789 г.
През 19 век романът опитва
да е огледало на обществото,
съдник на социална несправедливост.
Да. - И всички знаем
колко остро осъжда Дикенс бедността...
Знам. - ...а Вирджиния Улф
защитава феминизма. - Да, това е съвсем вярно.
Това, което казвам,
е, че аз лично искам, било то от писатели,
художници или музиканти,
да представят поетична искра, която не съществува в реалния живот.
Искам литературата
да ми напомня, че съм само човек,
и да ми помага да разбера страховете, тъгата
и борбите си в живота...
Това е нелепо, Оливър.
Ще трябва да се съгласиш с мен.
В историята на литературата
заигравката между фигуративното и буквалното
развива много определения
и семантични изобретения, които са доста...
Татко, какво правиш? - Много съжалявам!
Не може да поливаш гостите.
Извинете.
Невероятно.
Мона не е вкъщи. Оставете съобщение.
Здрасти, аз съм.
Надявам се, че и двамата сте добре.
Обади се, когато можеш.
Том, една лама ми се изплю точно в лицето.
Щеше да ти хареса.
Липсваш ми. Ще се прибера след осем дни.
Обичам те.
Бъркани яйца, шотландски палачинки
кръмпети, печен боб, скоун.
Донесла е хубав свеж тост.
Искаш ли малко?
Благодаря. - Моля.
Това ще свърши работа, нали?
Да, и...
Да, има и домашно сладко.
Чудесно.
Бихте ли помолили съпруга си
да спре да рецитира гол
в градината рано сутринта?
Много е неудобно.
Как да пишем?
О, слънце.
Ден след деня галиш ти цветята.
Малките цветя, които поетично...
Слънце... - Татко!
Благодаря, благодаря.
От друга страна...
Здравей. - Здрасти.
По дяволите.
Имаш ли деца?
За племенника ми Том.
Живея с него откакто се роди.
Сестра ми забременя след смъртта на родителите ни.
Решихме да живеем заедно.
На колко е години? - Шест.
Намерих това старо илюстрирано издание
на "Чудното пътуване на Нилс Холгерсон".
Чел ли го е? - Не мисля.
Добра идея.
Не искаш ли да имаш свои деца...
...от партньора си?
Съжалявам.
Не е моя работа.
Не съм спала с мъж от две години.
Фантазирам над чаша саке и целувам най-добрия си приятел.
Университетът ме отстрани, защото потроших стаята за персонала.
Партньорката ми спа с повечето от отдел "Литература".
Мъже, жени, всички.
Много ме бива да се прецаквам.
Приз "Златен смотльо".
Награда "Заспала Гана".
Върнах се у дома, а татко се разхожда полугол,
забравя името ми...
Не мога да заспя без трамадол.
Да, много си хубаво.
Много хубаво. - Здравей.
Здравей, Агат.
Закусвал ли съм?
Не си спомням. - Да, тази сутрин.
Ти си...
Много си красива. - Благодаря.
Ще напиша поема за теб.
Нека първо ви върна в стаята ви.
Добре.
Ще ви намерим панталоните.
Аз ще го поема оттук.
Добре.
Благодаря ти.
Лека нощ, Агат.
Лека нощ.
Нямате нови съобщения.
Феликс не е опитвал да се свърже,
а ти не си написала още нито ред.
Губиш си времето в тази резиденция,
както и нашето.
Здравей.
Правя ги от векове.
Знам, че ти харесваш хрупкави отгоре.
Много мило.
Ще ги пробвам.
Напредваш ли?
Добре.
Много добре.
Как върви любовната история?
Нямам търпение да чуя четенето ти.
Е, няма да те безпокоя повече.
Трябва да се погрижа за Тод.
Не ти ли омръзва да правиш всичко?
Уърдсуърт описва...
..."малките, безименни и незапомнени дела
от доброта и любов"
като най-добрата част от живота.
Прекрасно е.
Харесва ми да виждам къщата пълна с живот.
Всички писатели, които идват тук...
Те са като семейство.
А сега и ти си част от него.
И нашият Оливър се върна у дома!
Изглежда по-добре.
Смятам, че е по-...
Не знам.
Ще се видим по-късно.
"Животът е страхотен изгрев.
Не виждам защо смъртта да не бъде още по-страхотна.
Лъжи, енергия, страст.
Много неща, от които животът се възхищава.
Но всичко може да погине, ако човечеството не гледа."
Така се превърнах в експерт по "И Дзин".
Имах и любовник в Шанхай.
Какво кроите? Може ли и аз да играя?
Хайде тогава.
Какво трябва да правя?
Измисли си въпрос и го напиши.
Добре.
"Феликс влюбен ли е в мен?"
"Страхуваме ли се от чувствата си
последните години?"
Това са два въпроса.
Трябва да избереш един.
Добре.
Хвърли монетите три пъти.
Какво?
"Пречка". Има блокиране.
Разделение между ин и ян.
Трябва да намериш алтернатива.
"Трябва да се обмисли резервен вариант.
С времето ще изникнат много разочарования
в любовната ви ситуация."
Съжалявам.
Може ли да го направим отново?
Не, не може.
Хайде. - Не.
Мразя тези неща. Отивам да изпуша една цигара.
Ало?
Агат?
Има ли хора около теб?
Да. Не чувам. Ти чуваш ли ме?
Да, чувам те.
Получи ли съобщенията?
Да. Съжалявам, че не се обадих.
Бях зает в книжарницата.
Феликс?
Не ме пренебрегваш и не ме пращаш за зелен хайвер, нали?
Не проваляй нещата, моля те.
Едва те чувам.
Какво каза? - Няма значение.
Нищо не чувам.
Здравей.
Трябва да дойдеш с нас.
Ще те черпя в кръчмата.
Няма да говорим, ако не искаш.
Само ще се напием.
Не пия алкохол.
Разбира се, че не пиеш.
Наскоро правих инвитро.
Пети опит.
Хормоните ме убиват.
Може ли една цигара, моля?
А, ето ви и вас.
Отиваме ли в кръчмата?
Да.
Искам първо да се нагиздя.
Трябва да си сложа грим на очите.
Спиралата ми се е размазала.
Изглеждаш добре.
Запази светлината на любовта... - Запази светлината на любовта...
...в своите очи. - ...в своите очи.
Ще те наричам "любими"... - Ще те наричам "любими"...
...защото те обичам. - ...защото те обичам.
Благодаря. Благодаря, дами.
"Гинес"? - Да.
Два "Гинес"-а, моля. - Добре.
Браво.
Тръгваш ли си?
Зависи. Играеш ли дартс?
Не.
Предпочитам да си в съзнание.
Няма ли да ме излижеш?
Какво?
Хей.
Аз съм.
Изглеждаш ужасно.
Агат.
Каква реакция! Супер.
Хванах ранния ферибот. Боях се, че ще разбереш.
Дойдох да те разсея и да те заведа на бала.
Защо не отговори на съобщението ми?
Що за съобщение!
Хареса ми. Много ти благодаря.
Трябваше ми време, за да го осмисля.
Не съм мислил за това, но откакто се целунахме...
Този обрат ме плаши.
Да?
Здравейте.
Закуската, г-жо Робинсън.
Да я оставя ли на масата?
Глупости, момчето ми.
Остави на мен. Много благодаря.
Как се казвате, господине?
Оливър. - Оливър. Хубаво име.
Благодаря, Оливър. Приятен ден.
Закуска за двама! Колко прекрасно!
Изгубихме 10 години. Да не губим повече.
Целуни ме! Липсваше ми.
Добре ли си?
Не.
Да ти донеса ли нещо?
Не! Стой, където си.
Ето, облечи това.
Добре.
И какво направи?
Спа и с двамата ли?
Не, нито с един.
Оливър ме зави,
а Феликс ме събуди.
Беше много странно...
...не и неприятно.
Олекна ми, че е тук.
"Олекна"? Аха.
Не звучи много вълнуващо.
Да, благодаря.
Дами.
Изглеждаш прекрасно. - Благодаря.
Добре ли си, скъпи?
Бет, замаяна съм. Иди танцувай с Феликс.
Разбира се. С удоволствие.
Здравей.
Сега се връщам.
Господине.
Господине, искам да взема чаша.
Извинете.
Моля... Извинете.
Той луд ли е?
Агат.
Много благодаря. Благодаря.
Агат. Агат.
Хей.
Може ли... Вие сте много добър танцьор.
Много добър.
Може ли? - Да.
Благодаря.
Не, завърти се!
Не прави така!
Зърната ми са чувствителни. Луда ли си?
Ще ми останат синини.
Не го прави отново. - Добре, добре.
Сериозно го казвам. - Разбрах!
Осъзнаваш ли, че тази къща е на 300 години?
Стените са много дебели.
Да...
Видях ги, да.
Температурата е добра.
Много добра.
Да отворя ли още прозореца?
Не, така е добре.
Духа приятен бриз.
Феликс.
Може би има причина да не се е случило нищо между нас.
Толкова зле ли беше?
Не, не това е проблемът.
Но когато сме така един до друг,
искам да ям кебап и да гледаме телевизия заедно.
Е, познаваме си и кътните зъби.
Ще ни отнеме известно време...
...да се приспособим към новата ситуация.
Сериозно ли? - Да, напълно нормално е.
В теб най-накрая открих втората половина на пламъка си.
По дяволите, не, Феликс!
Цитираш Октавио Паз на всяко момиче, с което спиш.
Не ми казвай тези глупости!
Очевидно трябва да сме заедно,
но отказвахме да го видим.
Нормално е да се страхуваш.
От какво да се страхувам?
Ами...
Страхуваме се да не умрем сами ли?
Не.
Винаги съм искал да спя с теб.
Ти искаш да спиш с всички!
Обожавам те.
Но не чувствам...
...онази малка необяснима искра.
Добре.
Значи това е краят, така ли? Дори няма да ни дадеш шанс.
Съжалявам.
Не е така.
Добре.
Къде отиваш? - На разходка.
Ще дойда с теб. - Не, отивам сам.
Ядосан ли си ми? - Не.
Сигурен ли си? - Да.
Добре.
Да остана ли за четенето? - Категорично не.
По-стресиращо е пред любимите хора.
Ще се видим скоро. - Да.
"До смъртта ни всичко е живот."
Каква шибана изненада!
Ти ли ме наплю?
Тръгваш ли си?
Не ми казвай, че е заради това, че ще трябва да четеш.
Бет...
Съжалявам.
Излъгах те.
Не съм написала нищо. Нито дума.
Не съм писател. Трябва да го приема и да продължа напред.
Скъпа.
Трябваше да ни кажеш, че си зациклила.
Много автори преди теб са минавали през това.
Харесахме първите глави на романа ти.
Питай Оливър.
Каза, че първите ти глави са най-обещаващите,
които е чел от години.
Благодаря отново за добрината.
Няма да ви забравя.
Много съжалявам.
В неделя няма автобус.
Бившият ми се самоуби, след като изневерих и го напуснах.
Знам, че не аз дръпнах спусъка, но го подтикнах.
Взех му всичко.
Не знам какво да кажа. Аз съм ужасен човек.
Не знам как да продължа напред или да живея.
Имал ли си чувството,
че си роден за нещо или някого?
Дали е въпрос на късмет,
или на точен момент?
Говориш за писане или за гаджето ти?
Не ми е гадже.
Съжалявам за това, което се случи.
Говорех за писането.
Винаги си намирам извинения.
Мислех, че условията за писане трябва да са идеални.
Че трябва да изживея
интересни неща, за които да пиша.
Пълни глупости.
Поне сега го знам.
Писането е като бръшляна...
Като тревата и растенията. Трябват му руини, за да съществува.
Потърси своите руини.
На лодка се возят две приспивателни. Кое ще падне?
Какво?
Нищо, забрави.
Чао.
В Бержеронет ли си?
Да.
Не трябваше да оставяш ключовете под саксията.
Там е първото място, където гледат крадците.
Да бе оставила вратата отворена.
Агат?
Какво? - Ти си трън в задника.
Добре.
Добре ли си?
Изпитвам голяма радост
и огромна тъга едновременно.
Знам, скъпа.
Ще ти мине, ще видиш.
Помниш ли какво казваше татко?
"Литературата е единственото лекарство
за объркани мисли и чувства."
Така и не разбрах теориите му.
Татко те смачка с литературните си глупости.
Не мислиш ли, че е време да го пратиш по дяволите?
Той е мъртъв, Мона.
Още една добра причина.
Скъпи Оливър,
благодаря за съветите за градината.
Намерих своите руини.
Агат
Здрасти! - Всички наред ли са?
Да.
Проникването е изключително болезнено...
Това "Цар лъв" ли е?
Извинете, съжалявам. Благодаря.
Има писмо за теб. На хладилника е.
Космите на върха на пениса на мъжкия
са твърди като шипове,
но са необходими за предизвикване на овулация при женската.
Е? - От кого е?
От английски издател. Харесал романа ми.
Фантастично!
Зарадвай се! Ама не пуквай от радост.
Усмихни се де!
Поздравления, стара краво!
"Агат,
напразно съм се мъчил.
Не е достатъчно.
Няма да потискам чувствата си.
Трябва да ми позволиш да кажа
колко силно ти се възхищавам и обичам."
На огледалото има цитат от Джейн Остин.
Е?
С името ми!
Чудесно.
От кого е тази тъпа шега?
Не гледай мен! Откъде да знам?
Държиш се странно.
ШЕКСПИР И КОМПАНИЯ
Благодаря.
Последната поема тази вечер
е "Път" от Джак Хършман.
"Път.
Иди при разбитото си сърце.
Ако мислиш, че нямаш, намери.
Намери, бъди искрен.
Научи се на искреност,
като пуснеш живота при себе си, защото си истински безпомощен,
за да постъпиш другояче.
Дори да се опиташ да избягаш,
нека те вземе и разкъса
като изпратено писмо,
като изречение, което си чакал
цял живот,
макар да не си извършил нищо.
Нека то те възвиси.
Нека те прекърши, сърце.
Прекършеното сърце
е началото на истинското осъзнаване.
Ухото на смирението
чува отвъд портите.
Виж ги как се отварят.
Сложи ръцете на бедрата си
и отвори уста като утроба, която ражда гласа ти
за първи път.
Пей и се върти
в екстаз...
...обикновен.
Напиши поема."
Браво!
Превод на субтитрите: Камен Велчев