Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hej! Mogu li vas snimiti? -Zašto?
Živim ovdje i često vas viđam, pa rekoh, mogao bih vas snimiti.
Svi su ljudi posebni.
Prestara sam za to.
Želite li se svejedno pogledati?
Pogledajte. Ovako.
Dajte, izgledate sjajno.
Stvarno izgledam sjajno? -Da.
Hvala. Koliko imate godina?
- Dvadeset jednu. - Stvarno?
Onda vam želim ugodan dan.
Prolazimo jedni pored drugih na ulici
i ponekad se pitam što je ljudima na pameti.
Većinom ništa.
To ja mislim.
U većini slučajeva...
Ljudi misle samo na sebe. Nije ih briga za druge.
Laktare se kako bi se probili na račun drugih.
Izletio sam iz tatine kite,
ispaljen ravno naprijed,
kako bih bio prvi koji će zaplakati prema nebu.
Mama me nepažljivo izbacila u ovaj svijet.
Nisam alkos, nisam luđakinja, ali što jest, jest.
Jebite se svi!
Svi se jebu kao zečevi,
a ja sam čestita žena. Zar ne zaslužujem čestita muškarca?
Sljedeća je postaja trg Boráros, Budimpešta.
Što je jače? Sudbina ili volja?
- Sudbina. - Sudbina.
Dobro došli. Zovem se Viktor Orbán.
Svijet se suočava s poteškoćama.
Mi, Mađari, nalazimo se u osobito teškim vremenima.
Svakidašnje ćemo probleme riješiti
samo uspijemo li obnoviti Mađarsku.
Ne smijemo tratiti vrijeme.
Rad, mirovine i troškovi života sve nas zabrinjavaju.
Prave ćemo odgovore naći samo zajedno.
Hvala što ste me saslušali.
Nije loše, Sanyi!
Puno će vas koštati razbijete li staklo loptom.
Jebemu.
Što je? Rekli su vam da se nosite?
Dok, ja sam David.
Mogu ja.
Ovo je lako i fora.
Baš fora.
Znaš što.
Sanyi...
Sanyi je dovoljno glup da...
Daj mi više loptu!
Oprosti!
Napravi koji trik.
Okret, ollie, bilo što. Okret, dva kotača.
- Hoćeš li nam pokazati? - Može. Pridrži kameru.
Dobro, ja ću te snimati.
Čekaj, ne još. Snimit ću skejt.
Samo napravi fotku dok sam u zraku.
Jesam.
Iziđi u moj mali vrt, želim te uhvatiti.
Sad sam malen, ali brzo ću narasti.
U trenutačnoj situaciji deset milijuna ljudi spava,
šest milijuna seksa se,
a peder me snima kamerom.
Peder se seksa, a onda ga jebu i onda...
Ništarijo!
Ova nas debela pizda snima.
Snimaj, snimaj, snimaj.
On dolazi!
- Golem neuspjeh na kraju. - Snimio sam!
Sanyi, idemo po pizzu.
Kupit će nam pizzu.
Može dvije kriške?
- Koliko jedna stoji? - Jedna je dosta.
Je li 350? Dajte, dečki.
- Bilo je fora, zar ne? - Da, bio si jebeno super.
Otišao sam daleko. Daj pet!
Prebroji jer nisam sigurna da sam točno vratila.
Hoću.
Dobar tek! Uživajte.
Hvala. Dobar tek!
- Daj mi svoj broj. - Hoću.
Svakako razmijenimo brojeve
jer mislim da će se ovaj film nastaviti.
Da nisam danas ponio kameru,
ne bih vas mogao snimiti.
Ali nemoj staviti na internet. -Neću.
Nemoj staviti dok jedemo pizzu.
A kad učimo trikove na skejtu,
to možeš snimiti i staviti na internet.
Da, to možemo staviti.
Da, možeš staviti trikove.
Jako smo dobro skejtali na ljeto,
ali roditelji nas ne puštaju van sa skejtovima.
Razumijem. Ne možete vježbati.
Ali sad možemo, zahvaljujući tebi.
Fora. Hajde onda.
- Uđi. - Idem.
Hajde, buraz.
Možeš ući i posjetiti nas.
Da, idemo. Unutra ću fotkati.
Zdravo.
Ja sam David.
Želi nas sve fotografirati.
Ako ne želite, neću.
Je li to pravi fotografski aparat?
Naravno da jest. Zar ne vidiš?
Studiram snimanje filmova.
To nije fotografski aparat nego kamera.
Možemo li ostati vani do 9? Oni će paziti na nas.
Hajde, hajde.
Doviđenja.
Nos mi još curi.
Mogu je primiti?
Zašto ne staviš kapu? Uši će ti se smrznuti.
Nije me briga.
Doviđenja.
- Što si snimio? - Tvoju baku.
Daj da opet vidim.
Pogledaj!
Evo te.
Vidi se tvoja ružna faca.
Sad!
- Mi smo trojica lokalnih idiota. - Stvarno?
Hrabra idiota.
Ničeg se ne bojimo.
U školi sam poput anđela, ali samo u školi.
Prestanite, dečki.
Nemojmo si pokvariti dan.
Ma koliko bili zločesti, svejedno ste dobra djeca.
Držite se zajedno, poštujete jedan drugog.
Ne sjedite po cijele dane pred televizorom.
Ja ne sjedim.
- Sranje! - Jebemu...
Sanyi, ti si kriv.
Toga će malog kad-tad uhvatiti.
- Moj red! - Sad ću je jako udariti!
Moj je red!
Bježimo!
Što to snimaš, sinko?
K, I...
T...
E...
Kite!
- Daj mi žutu! - Evo.
Počni od ovog kuta, a ja ću od ovoga.
Cilj je da nam se crte više puta ukrste.
Ups, jesi jednom.
Dva puta.
Tri, četiri, pet, šest...
Prelijepo!
Da ti nešto pokažem.
Mogu što hoću.
Mogu poraziti sve s čime se suočim.
Naći ću pogrešku u svijetu i ispraviti je.
Igralište ti kida živce.
Ima puno seronja.
Tučemo se kao braća, ali nije ništa ozbiljno.
Ponekad istučemo jedan drugog,
pripremamo se za stvarni život.
I veoma smo žilavi.
Misliš da su roditelji doma?
Nisam siguran, ali puštaju djecu van samu.
Možda rade po cijele dane.
Misliš li da je prekasno?
Nije još.
Jednostavno ću pokucati.
Izvolite ući.
Gospodo, uđite.
Zdravo!
Stavi ono što si danas nosio.
Sanyi, počisti svoje stvari.
Davide, dođi.
- Spavate u istom krevetu? - Da. Možeš ući.
Pogledaj.
Sam sam ih nacrtao.
Super su.
- Već idemo? - Čekaj, gledam crteže.
Što tražiš, Viktore? -Novac.
- Kakav novac? - Baka ima još 20 forinta.
Mama, možemo li ostati vani do 19 h? -Da.
Zakasnite li dvije minute, dobit ćete šamar.
Dobro, tata.
Idemo!
Usrat ću se.
Bolje nemoj.
- Hoćeš to? - Da se nisi usudio!
Potajno se drogiram.
Hoćeš li pola?
Ovaj će idiot uzeti.
Nemoj, Sanyi.
To je lijek za odrasle.
Sanyi!
Idemo, jebote.
Nemoj mi uzeti cipelu!
Tako ti i treba, govno odvratno.
Uvaljao se u pseće govno.
Jebemu, Sanyi.
Bez brige, obrisat ćemo.
Ništa strašno, samo malo kakice.
Sanyi, razvedri se!
Žilav sam.
Svi znaju da sam žilav.
- Nemoj, nekomu možda treba. - Boli me briga.
Nije me briga što ljudi misle.
Ako misle da sam beskućnik ili pijanac.
Tiho! Čučni.
Ne znam kako to ide.
Ovaj grad pripada svima
i svugdje se osjećaš kao kod kuće.
Čak i na ulici.
Možda izgleda kao da se samo igramo,
ali ovo nije igra. Smrtno je ozbiljno.
Ovo pripada nekom beskućniku.
Nemoj, nemoj, nemoj!
Nemoj, jebemu!
Tata nas danas skoro nije pustio van. -Ali subota je.
Da, zato što smo ga ujutro probudili.
Slušajte! Imamo kod kuće medenjak.
- Imali smo ga. - Sve smo pojeli.
Ostao je samo komadić.
Vidim da si odrastao, Sanyi.
- Kako to da prije niste došli? - Bili smo kod kuće u Debrecenu.
Hoćete li biti ovdje u ponedjeljak?
Želite li da dođemo sutra ili ćete vi doći do nas?
Sutra ćemo ustati oko 13-14 h pa se možemo naći.
Rođendan mi je 21. Imat ću devet godina.
Sereš.
Sad imaš samo osam? Ideš unatrag, zar ne?
A ti?
Ja ću za mjesec i pol navršiti 22. -Baš.
- Mogu ja prvi? - Možeš, smrdo.
Viktor se svakog dana usere.
I svaki se dan upišaš.
Onda ste savršeni jedan za drugog.
- Nemoj me ozlijediti. - Idi samo.
Dobro... Davide!
- Viktore! - Što ako je pedofil?
Prati nas.
Ne želimo probleme.
Mislim da ima nekih problema.
Sigurno se nasnifao ljepila. -Što?
Da, nasnifan je.
Čak i ne zna u koju zgradu idemo.
Dođite snimiti kako beskućnici kuhaju.
- Što se kuha? - Ratatouille.
Bez jaja. S gljivama i rižom.
Tako se to radi, s gljivama i rižom.
Beskucnik.com.
Bit ćeš filmaš?
Da, to studiram.
Onda ću ti pokazati podrum.
Možeš snimiti film o tomu.
- Aha. - Dobro.
Ovako.
Možemo ići zajedno.
Sanyi, pazi kamo staješ. I ti, Viktore!
- Jesi li dobro? - Da.
Za nama.
Velik nered.
Ali što ću? Tu živim.
Možemo li natrag?
Tu živim, zar ne razumijete?
Jebote.
I ja sam pijan sišao.
Ovo je moj rat.
Nemam...
Nemoj početi vikati. Pozdravi dečke.
- Dobar dan, gospodine. - Seronjo, pozdravi se!
Bok.
Budi dobar ili ću te zviznuti.
Smije li se šarati po zidovima?
Naravno.
Tko će te ukoriti? Nema nikog osim mene.
Pazi!
Bacimo ih zajedno.
Jebote, ljudi nemaju vlastitog doma.
Svi samo žele moć.
Ljude nije briga za one koji žive u siromaštvu i prljavštini.
Dođi.
Bako, oguliš mi luk?
Upoznali smo neke beskućnike...
I ja sam godinu i pol živjela na ulici.
Ali nikad nismo bili prljavi. Ni ja ni ljudi s kojima sam živjela.
Čovječe!
Miči usrana stopala!
Jako je sladak.
Prestani ga gurati!
- Daj mi ga, moj je! - Nije!
Prestanite!
Sjedni!
Smiri se.
Ja sam mamin tjelohranitelj.
Smiri se.
Kad se tata vrati, pomoći će ti da se smiriš.
Što ima, Davide?
Dobar dan. Fora kapa.
- Kamo idemo? - Ne znam. Viktor?
Je li već vani?
Kako to?
Mislim da je na trgu Markusovszky.
Potražimo ga.
Što ti je sa skejtom? -Što?
Još ga imaš?
Da.
Sándore, što misliš o radu?
Mislim da je rad sjajan.
Možeš zaraditi novac za hranu.
Novac je koristan jer njime možeš bilo što kupiti.
Bilo što na svijetu.
Čak i cijeli svemir ako imaš dvije stotine stotina milijuna.
A što misliš o roditeljima?
Imamo roditelje...
Kako ne bismo...
Tukli se,
bili zločesti, pušili, pili alkohol. Takve stvari.
Roditelji su strogi,
ali žele zaštititi djecu bez obzira na sve.
Čak i ako ih tuku, pokušavaju ih zaštititi.
To je to.
Deborah! Deborah!
Deborah!
Sanyi! Sanyi!
Ulovit ću te.
Nasmijavaš je,
daješ joj cvijeće, prstenje i crteže.
I odjednom se zaljubi u tebe.
Volite se dva do pet dana
i onda je gotovo. Ne?
Pravi si idiot!
Ide auto!
Sanyi, pazi!
Idi odmah kući!
Zar se ne znaš ponašati, idiote?
Što te spopalo?
Pozdravi se s Dávidom. Odmah!
Sutra ne ideš van!
Sad je uvrijeđen. Zaboga!
Trebala sam raditi stolce, a ne djecu.
Stvarno. Ili fotelju.
Misli da je život mačji kašalj.
Morat će učiti na vlastitim greškama.
Samo to mogu reći.
- Sine, možeš li se vratiti? - Ti si prvi razred, ne ja.
Ovaj sam ja.
Sad prepiši.
Sedam.
Ako si tako pametan, ti to radi.
Četrnaest manje osam? -Sedam.
- Što to pišeš? - Brojeve.
Koliko je?
Ja pišem svu zadaću.
To je u redu.
Možda tebi.
Koliko je dugo radiš?
Desetak minuta, a već sam skoro riješila cijelu stranicu.
Victore, gdje su mi ocjene?
Jesi li pokazao Dávidu?
Ne želim mu pokazati.
Učenik može u drugi razred.
Ponašanje, promjenjivo. Marljivost, dobra.
Gramatika tri.
Književnost tri.
Francuski dva.
Čestitam! To su dobre ocjene.
Da, hvala.
I čestitam što si prošao prvi razred.
Catch my baby...
Pjevajmo zajedno.
Jebeš učitelje.
Samo uči, uči i uči. Jebeš učenje!
Bingo!
Mi smo ustvari beskorisna ulična djeca,
ali mama nas svejedno voli i prihvaća.
Svi mi žele govoriti koji bih kurac trebao raditi.
SPERMA.COM
Crtam ono što hoću.
Nitko mi neće govoriti što da crtam.
Sjebali ste ulicu svojim črčkarijama.
Zašto to ne radite kod kuće? Sram vas bilo!
Želim razveseliti ljude jer riječ je o tužnim pizdunima.
Neki su tužni jer ništa ne jebu,
drugi se žale jer moraju rano ustajati
ili ujutro nisu popili kavu.
Ja sam superjunak, buraz.
Spasit ću svijet. Ja sam ti, ono, Isus.
Probajte. Svi smo to radili.
Timski rad.
Moja ti mama uvijek daje smiješna imena. Recimo, Shandi.
Shandi.
Sanyi uvijek smišlja nešto da pošandrcaš.
Šandri.
Ravno po vratu!
Ona je ptica ušla i posrala se ovdje.
Ptica na krovu? Trebali bismo je upucati.
Nisi ga trebao udariti.
Zašto ne?
Jer će ti gadno vratiti.
Vrati mi.
Ne želim te ozlijediti, život će te dovoljno kazniti.
Već sam dobio.
Nokautirat ću te!
Otkud ti ovdje?
Hej!
- Otkud ti ovdje? - Mama!
Ovdje je! Dávid je ovdje!
Gledaj.
Tvrda je.
Kamo idemo? Koliko ostaješ?
Idemo nekamo sjesti.
Provjeri bateriju i nastavi snimati.
Možda bude tučnjave.
Smiri se, Sanyi. Daj da ispričam priču.
Sanyi se za vrijeme sata plivanja počeo gušiti.
Onda su otišli liječniku i napravili rendgen.
Svi krive Sanyija.
Nije prvi put.
Neki su spremni za tučnjavu, ali neki se ne žele zajebavati.
Bi li se potukao sa mnom da mu ništa nisam rekao?
Onaj jebeni bolesnik.
Možete van samo s Dávidom jer je Sanyi opet radio probleme u školi.
Dečki, možete van ako ih vi vratite kući.
Kad se trebamo vratiti?
Najkasnije do 19 h.
Mama, možemo li ići bilo kamo s njima?
Samo s velikim dečkima.
Ne s onim drugim malim.
Zbog Sanyija opet će nas posjetiti Socijalna služba.
Zbog onog što je rekao u školi.
Rekao je da se uvijek svađamo i druge stvari.
Legao je na stol, a onda je učitelj rekao...
Nadajmo se najboljem.
Da Sanyika nije drijemao na matematici
i govorio one laži, ne bismo imali tih problema.
Ne razumijem.
Rekla sam ti da budeš dobar u školi.
Još jedan negativan bod i bit će batina.
Možete sad ići.
Vratite se do 19:30 h. -Važi.
Stari, inficirat će ti se! Idemo!
Čovječe, ne čini ti!
Ne idi u vodu, nije čista.
Sanyi!
Nemoj da ti uđe u usta. Čuješ li?
Dobro.
Drži glavu vani!
Razmišljam o svojim planovima za budućnost.
Kad budem imao puno novca,
pomoći ću obitelji.
Ići ću u teretanu i postati najopakiji tip u gradu.
Tako se sliku povećava, a onda opet smanjuje.
To je zumiranje.
- Bok, Móni! - Bok!
David će te snimiti dok si zločesta.
Budi dobra, onda ćeš biti lijepa.
Gledaj, David je ovdje...
Sanyi!
Kad si ovo skinula s police?
Sanyi, gledaj!
Gledaj, gledaj!
Puši kurac.
Molim Sanyija deset sati da ustane...
Miči se s mene!
Noćas će se sigurno igrati na mobitelu.
Zgazit ću ga budem li morala.
Sve radim.
Kuham, perem, čistim i još radim.
Ona kaže da će zvati Socijalnu,
ali trebalo bi prijaviti njezina sina jer pije kao smuk.
Bezvrijedne jebene pizde.
- A da se središ? - Jeo bih.
Jest ćeš kad bude gotovo.
Dosta mi je toga.
Sanyi se uvalio u probleme.
Cijeli ga mjesec nije bilo u školi.
Odlazio je ujutro i vraćao se oko 13 h kao da je bio u školi.
Odjednom se pojavi Socijalna.
Skoro su ga odveli.
Cijelo jebeno vrijeme radim,
a mali gad po cijele dane laže i odgovara mi.
- Odgovara! - Pusti!
Sad je i u školi neposlušan.
To će prije ili kasnije postati problem.
- Bolestan sam, žao mi je. - Baš. Svatko to može reći.
Baš me briga.
Ali nisi dovoljno bolestan
kad se treba zajebavati i pušiti?
Briga me.
Otići ću sutra, ali daj mi jebenu ispričnicu.
Sad se on ljuti? Jebote...
Idi k vragu.
A ova mala? I ona je grozna.
Udarit ću je.
Idi k ocu. Njega izluđuj, a ne mene.
Šupljoglavko mala!
Timi!
Sigurno sam lijepa.
Gurni je tati u usta.
Prestani! Da si odmah prestala!
- Mamice! - Neću u podrum.
Prehladno je, pusti me na miru.
- Bok. - Šuti.
Baš lijepo. Šuti.
Bože, pada mrak, a uskoro moram ustati.
Ustajem u 3:30 h.
Sanyi!
Eto. Sad zatvorimo zahod.
Hajde, hajde.
Sram me, kujo.
Sram me što sam im vjerovao.
Sram me je, kujo.
Iskopaj si oči, neka ti tijelo iskrvari.
Misao je apstrakcija, život nema milosti.
Sve je crno kad skinem masku.
Bokser je na ruci, život mi prolijeće pred očima.
Osjećam da krvarim iznutra.
Gledaj kroz to. Čekaj.
Jedan, dva, tri, četiri...
Jedan, dva, tri, četiri, pet, šest, i dva na dnu.
- Osam. - Nije, samo šest.
Gornja dva su kost.
Jedan, dva, tri, četiri, pet, šest...
- Što je to? - To su mi pluća.
Bio je jedan tip, pravio se da je opak.
Sanyiju se to nije svidjelo, pa je pukao i počeo ga mlatiti.
- Jedva su me skinuli s njega. - Skinuli su ga, ali teško.
Sjedio sam i gledao ih. Ono, koji kurac?
Šestorica su me pokušavala maknuti.
Onda vidim da Sanyi plače.
Na kraju odem do njega i pitam ga što je.
Ali tko je plakao? -On.
- Stvarno? - Zbog živaca.
I meni se to dogodilo. Plakao sam od živaca.
Šestorica su me pokušavala držati.
Imao sam 12. Sad imam 15.
- Ovo su... - Jesu li to tragovi opeklina?
Ovo? Nisu, ali reći ću ti poslije.
- On može dokazati da... - To je od noktiju.
- Noktiju tvoje cure? - Ne, mojih.
Imaš tako dugačke nokte?
Češao sam se pa je tako ostalo.
Vrati.
Jebi se!
Prestani snimati!
Što je, pičke? Je l' vruće?
Lijepa dugačka kita...
Odjebi odavde!
Tinejdžerske su godine gadne, počnu raditi što hoće.
Misle da mogu...
"Od sutra bit će nezakonito spavati vani na javnim prostorima,
prema novom zakonu.
Policija će prvo samo izdati upozorenje
onima koji nemaju doma,
ali nakon tri opomene, čak mogu biti osuđeni na zatvor."
Moraš baciti smeće.
To može spavalica Victor.
Možeš li mu očitati bukvicu?
Po cijele dane leži.
Samo ja sve radim.
Da, samo ustane, jede pa ode van.
Lijena guzica.
To su moji brkovi.
Čemu služi ta sprava?
Stavio sam tu šipku da mi sin ojača,
da u životu ima više snage nego sad.
Želim vidjeti da se razvija. Pokaži nam da možeš.
Želim da to radiš dugoročno.
Mrtav si.
Mrtav si čovjek.
Pojedeš li to, ubit ću te.
Sjedni na to i zavrti se.
Zašto ste odlučili preurediti dom?
Prošlo je nekoliko godina.
Sad ćemo početi preuređivati dom.
Zahvaljujući komu?
Sanyiki.
Socijalna služba počela nas je gnjaviti
zbog Sanyikina ponašanja.
Da nema mene, ne bismo preuredili stan.
Da, to je istina.
Praktički sam vam pomogao.
Eto ga.
Ali što su rekli iz Socijalne službe?
Da moram preurediti stan do kraja kolovoza,
kupiti bojler i preurediti cijeli stan.
Pa Sanyiku neće dati udomiteljima.
Da ne bih bio zločest na satu, zabranili su mi na dva tjedna,
zbog one prljave kurve s repićem.
Odavde joj pljujem u lice.
Sad je u školi sve dobro.
Prestani pušiti.
Sad ću se pozdraviti s vama jer čujem da je unutra cirkus.
Opet se ponaša kao luđakinja. Nije me briga, jebote.
Kako je živjeti na ovakvu mjestu?
Uz takve ljude...
Mogu li to snimati?
Ne bi trebao.
Idemo.
Bit će još gore.
Obično bude još gore.
Uđi, draga.
Kako ti gledaš na tu situaciju?
Dođi sutra u 13:30 h
i sve ćemo porušiti.
I cijeli zahod. Onda ćemo sve spakirati.
Jesi za?
Drži objema rukama.
Gledaj kako se druže.
Čekaj samo da iziđeš, pizdo mala.
Ako ne dođe, pokupit ću Timi...
Evo ih, otvori im.
Kuc-kuc!
Uđite.
- Zdravo. - Bok!
Bok, Sanyi.
Zdravo svima.
- Jeste li se probudili? - Ja sam morala.
- Jer radiš od jutra do sutra. - Posluži se keksima.
- Najljepša hvala. - Imam i par cipela za Timi.
Bok!
Gdje su ti mišići?
- Ne jedeš? - Jedem.
- A Timi? - Timi je u vrtiću.
Dolazi kući iza 16 h.
On je premršav, a ona predebela.
Ja tu ništa ne mogu.
I moja je svekrva mršava, a ja...
U redu je.
- Sjedni. - Hvala.
Što ima, Sanyi?
Ništa.
Ništa?
Ideš li redovito u školu? -Da.
Osmi razred?
- Sedmi. - Dobro.
Popravili smo.
- Moji sinovi sad idu na put. - Lijepo. Sredili smo WC.
Ajme, lijepo izgleda!
Idete?
Dolje sunce, gore zeleno.
Kad smršavim, prodajem manje za više.
Na kraju krajeva, Szeged me odgojio,
a kad je došla slava, također me prebio.
Nosimo to dok možemo,
moje zasluge vide i reperi.
Zarekao sam se da neću biti prijestupnik,
ali ipak okolišam dok droga ide u osmi okrug.
Morao sam početi, pa sam to hrabro učinio.
Lažni videozapisi.
Lažne slike i lažni lajkovi.
Pomislit ćeš da trošim zadnji cent da kupim slavu, kao ručak.
Jebi si majku, drkadžijo mali.
Što se onda sinoć dogodilo?
Ne želim o tomu razgovarati.
Samo se sjećam da smo pili, a onda...
A povraćanje?
Kako se to dogodilo?
- Otkud ja znam? - Bio si ondje.
Tko je onda to bio?
Otkud ja znam? Bili smo Armand, Attila i ja.
Kako da se sjećam nakon dvije boce vina?
Samo si ti povratio, zar ne?
Kažem ti da se ničeg ne sjećam.
Mislim da smo nekamo sinoć otišli.
Vraćali smo se pješice s trga Boráros.
Samo se toga sjećam.
Pojma nemam kamo smo otišli...
Kužiš?
Nisam sudjelovao u tomu.
Cijeli je razred lagao, jedni za druge, umjesto da kažu istinu.
Bila je vreća suhog lišća koje su pomeli.
Poderali smo vreće
i razbacali lišće pred ulazom.
Kladim se da ste i zapalili papirnate salvete.
To nismo mi.
Upravo si se odao.
Jao!
- Rekao sam ti da nisam ja. - Ono kad si zapalio kantu za smeće
na trgu Bakáts.
Morala sam je ugasiti. To rade, kao jebeni predškolci...
Vidjeli smo je kako šuta kantu.
Sigurno se smijao tomu. Zar je to smiješno?
Govno jedno malo...
Još nisi jača od mene.
Jebemu.
Dobro, jača si.
- Tko ti je šef? - Ti si šef, kraljica i Bog.
Lagao sam.
Prestani me ritati dok ležim na podu.
- Bucka. Prava je bucka. - Ostavi biljke na miru, Timi!
Znala sam Sanyijeva tatu kad sam imala 17, ali bio je drukčiji.
Uvijek je bio takav. Radio je koji dan tu i tamo pa onda ništa.
Ni sad ne radi.
Mora shvatiti da je sad otac troje djece.
Zajedno smo 20 godina, a cijelo to vrijeme
možda tri mjeseca nisam radila.
Pazi ili ću ti je svezati oko vrata!
Čime da te gađam? Dolazi!
Trebao sam kupiti kondom. Koštao bi me manje od tebe.
Imao bi i manje brige.
Sanyi je sličniji ocu
i djedu. Uvijek su trčali uokolo.
Ali njegov brat Viktor je na mamu.
Lijen je kao njihova majka.
Ova je djevojčica veoma slatka, ali nije se trebala roditi.
Dječaci su već dovoljno stari.
Neovisni su.
Ali dobro, slatka je.
Mama će te pretvoriti u služavku, kao što je ona.
- Vau, vau... - Kako si strašan pas!
Timi, to je previše. Tko ti je to dao?
- Mama. - Mama? Pa...
Valjda ti neće pozliti.
Mala moja Timi...
Ne volim čokoladni okus.
To nije čokolada.
Znam.
Prestani ili ćeš dobiti.
Prestani, rekoh!
Prestani da ne bi dobila šamar!
Zašto pljuješ u mene, gaduro jebena?
Upomoć!
Nemoj me bosti!
Već si pijan? Povrati u grmlje.
Nema više cuge. Ostalo nam je samo malo pivo.
Dogovorili smo se da se nećemo doći napiti.
- Jebi se! - Pa, ispalo je drukčije.
Znam svoje granice, nisam kao on. -Ni ja.
Sanyi, zar nije dovoljno već to što se družimo?
Jest, ali tu alkoholičarsku pizdu kako leži u jarku...
Želiš se zdrobiti kao on?
- Molim te, Davide... - Daj me pusti!
- Govorimo ti sve te dobre vijesti. - Stari, nisi mi ništa rekao...
Samo zahtijevaš.
- Onda ću ti nešto reći. - Hajde.
Ima jedan beskućnik, zovemo ga tip s francuskim šeširom.
Začepi! Pusti da govorim.
Vidim ja tog tipa s francuskim šeširom
kako maše nožem i prati nas.
Onda na trgu Markusovszky podigne razbijenu bocu
i pokuša nas ubosti bocom.
Slušajte ovo!
Ušao sam ti u mamu nakon što sam se popišao i svršio po njoj.
Čekaj. Slušajte!
Stari božji konj pojeban u dupe trebao bi gurnuti svoj naborani kurac
u gonorejnu pičku tvoje jebene mame.
Jednostavno objasni. Ohrabri gledatelje.
Uvjeri me da nećeš postati...
- Alkoholičar, beskućnik... - Alkoholičarski beskućnik, narkić.
Slušaj, budalo.
Završit ću jebenu osnovnu školu,
a onda ću otići u srednju.
Jebeno ću se obučiti da budem alpinist,
položit ću jebeni ispit
pa ću zaraditi hrpu love
i kupiti si luksuzan stan. Kužiš?
Čak sam savio lopaticu.
Cijeli je život preda mnom.
Ja sam obično 15-godišnje malo govno.
Počet ću sa studentskim poslovima
pa ću prijeći na veće poslove.
- Moj cijeli život! - Ja sam tvoj život.
Neće mi moći naređivati kad navršim 18.
Nije da i ovako može...
Stvarno bi dopustila da nosim usrane stare čarape i cipele?
Stvarno si posebna.
- To je nasljedno. - Svi to znamo.
- Crkni! - Ti crkni!
- Istruni... - Začepi.
- Gubitniče. - Ti si.
- Tvoja mama. - I ona.
- Jebi se! - Ti se jebi!
- Izdrkaj si ga! - Neću.
- Puši kurac. - To ti radiš.
- Jesi li završio? - S čime?
Duboko udahni.
I sad budi tiho.
Poderala se.
- Prestani mu nanositi bol. - Ne nanosim mu. Čekaj.
On te ne voli.
- Zaboravi. Sanyi je moj. - Ne, mene voli.
Začepi!
- Koga zoveš? - Tvoju mamu.
Reci joj da sam pao na matišu.
- Bok, Móni... - Reci.
Srušili su ga na matišu i kemiji. Ostalo je prošao.
Lijepo.
- Mama? - Da?
Ljutiš se na mene?
Pa... Nije važno.
Ne, važno je. Šalio sam se. Prošao sam sve predmete.
Bravo, sine. Ponosna sam.
Móni, znaš što to znači? -Što?
Čekaj, razgovaram s tvojom mamom.
Znači da tvoj sin nije idiot.
Trebao bih se odmah iseliti.
Sanyi i ja živjet ćemo s Rami.
Da mi Rami nije cura, bili bismo samo nas dvojica.
- Ali jesam! - I naručili bismo si kurve.
Ali jesam!
Znam. Zato se ne smijemo zajebavati okolo.
- Crko dabogda! - A ti se i dalje može zajebavati.
Točno.
On ionako nikad neće imati poštenu vezu.
Malo si se previše opustila.
Jedan problem, dva problema, ali to me ne dira previše.
Osjećam se kao James Bond.
Ako stojim uspravno, više nema padova.
Bori se za ono što vrijedi, živi svoje snove.
Oni će ti suditi, a nekad su ti se smijali.
Koristi se mozgom, nikad nemoj klečati.
Ne staj na kočnicu kad si već krenuo.
Nisam izgubljena duša.
Neće me podcjenjivati ti uličari, mogu mi ga popušiti!
Nema više života na ulici...
Dobro, dobro.
Izvoli. Sad sretna, šefice?
Vruće, vruće, vruće.
Hranim ti i kupam sina i kupujem mu cigarete.
Tvoj je jebeni muškarac.
Da, ali nije mi dijete. On mi je poput posinka, ali nema veze.
On je tvoj vješti muškarac.
I meni je jučer bilo grozno.
Zašto? Što se dogodilo?
Sinoć je izišao s Attilom, ali je čekao da prvo Móni ode.
Nitko nije znao, pa smo šizile.
Kad mi je rekla da je Sanyi nestao, ruke su mi se tresle.
Nisam mogla prestati plakati. Móni me tješila.
"Zgrada nije bila puna u vrijeme požara
jer su mnogi studenti otišli kući za vrijeme ispitnih rokova.
Predstojnik dijaceze zamolio je studente
da potvrde da su dobro na Facebooku..."
- Zdravo! - Bok.
"Jer nisu bili sigurni je li nekoga bilo u zgradi.
Na kraju je iz studentskog doma moralo biti evakuirano 80 ljudi."
- Jesi li čuo za studentski dom? - Da je izgorio?
Da.
- Jesi li to bio ti? - Nisam.
Odmah si pretpostavio da smo to bili mi?
Jesi li vidio? Jesi li bio blizu?
Ne, liječnik nam je rekao ujutro.
Mama i ja vidjeli smo kad smo odveli Timi u vrtić.
Dječaci od 16 i 15 godina odgovorni su
za požar u studentskom domu u ulici Ráday u Budimpešti.
Isprva se mislilo da su požar izazvale električne instalacije,
no istraga je otkrila da je tu tragediju izazvao palež.
U požaru je poginuo otac četvero djece, a zgrada je nenastavnjiva.
Mladići su rekli da im se palež činio kao dobra fora.
- Zdravo. - Zdravo. Ja sam Viktor Orbán.
Znamo da se vatra proširila ovuda.
Vani su željezna vrata okružena znakovima štete od dima.
Studenti su imali dvije minute da pokupe svoje papire i odu.
- Stigli su na poprište za 8 minuta? - Da, za 8 minuta.
Ali požar se proširio zgradom za samo tri minute.
Mislim da bismo mogli srušiti cijeli dom i izgraditi novi u blizini.
Trebali bismo razmisliti o tomu.
Postoji očita veza
između podmetanja požara i smrti te osobe.
Očito nisi htio da se to dogodi...
Pa nemoj misliti da si zao
jer to bi ti uništilo život.
No cijelu tu jebenu frku izazvao si ti,
premda nenamjerno.
Mogu li pretpostaviti da si,
kad si zapalio madrac ispred željeznih vrata,
mislio da će samo madrac izgorjeti?
Da.
Logično. Ni ja ne bih pomislio da bi vatra mogla proći kroz željezna vrata.
Iako to nikad nisam pokušao.
U slučaju ubojstva postoji velika razlika u smislu presude.
Za predumišljaj, zastrašujuća skala kazni je 5-20 godina do doživotne.
Dok je u slučaju nehaja 2-8 godina.
U oba slučaja kazna je blaža jer si maloljetnik.
No, ma što mi učinili, čak i ako te razapnu,
to neće oživjeti tog čovjeka.
Ma koliko to bilo tužno i tragično,
nema smisla da uništimo i tvoj život
zatvorivši te u maloljetnički zatvor Tököl, koji je grozno mjesto,
gdje bi proveo godine među pravim kriminalcima.
"Dat ću sve od sebe
da olakšam...
tugu...
Koju osjećate...
Vi i vaša...
Obitelj.
Tugu? -Da olakšam tugu koju osjećate vi i vaša obitelj.
"Nismo mislili...
Nismo mislili da bi se psina mogla pretvoriti u takvu tragediju.
I ja imam oca i on mi puno znači,
pa ne mogu zamisliti kakav bi mi bio život bez njega.
Ne mogu uopće zamisliti...
Ne mogu uopće zamisliti kako bi bilo izgubiti voljenu osobu.
Znam da vam ne mogu vratiti supruga,
ali duboko žalim zbog onog što sam učinio.
Molio bih vas za oprost. Stariji dječak."
Jebemu.
Jesi li dobro, Sanyi? Što je?
Ide li ti se van? Idemo nešto raditi zajedno.
Ja i Ati htjeli smo kupiti aceton za skidanje laka.
Ali Ati nije imao novca pa se počeo svađati s blagajnikom.
Armand ga je kupio pa smo krenuli prema igralištu.
Molio sam ih da se vratimo do jedne kante i zapalimo je.
Bilo bi u redu da smo zapalili kantu
jer se vatra ne bi proširila.
No hodali smo dalje, a Armand je primijetio madrac
i predložio da ga zapalimo.
Ati je čučnuo dok smo ga mi pokrivali.
Armand je rekao Atiju da se pravi da piša.
Pa je Ati ustao i počeo pišati
polivši madrac acetonom.
Izvadio sam upaljač iz džepa i dao mu ga.
Uzeo ga je i zapalio ga pa smo se dali u bijeg.
Mislim, neću smjestiti Attili
jer znam da sam i ja kriv.
Nismo to trebali učiniti.
Zašto vam je tako privlačno loše se ponašati?
Zašto imamo poriv da radimo loše stvari?
To je dječja fantazija.
Radimo to jer ne želimo odrasti.
Ili barem još ne želimo odrasti.
Trebao bih promijeniti svoje ponašanje i stil.
- Što točno? - Svoj stav i sve.
Cijeli taj stav "ja sam glavni."
Ono, "ja sam kralj."
Što misliš? Djeluje li rad dobro na tebe?
Kad ne želim učiniti nešto što mi roditelji kažu,
sad mogu reći da sam cijeli dan radio.
Pa me puste na miru.
Nasreću.
Što si danas učinio? Ništa.
- Ja? - Da, ti.
Kako to misliš "ništa?"
Sanyi...
Sve radim. Ništa nisam radio na zidovima.
Sad ih radim. Čekaj, što još...
- Ništa. - Zašto ništa?
Plus zidovi.
Ništa plus šuta.
Šuta, zidovi,
fugiranje, metenje...
Daj.
Znano i kao ništa. Hvala.
To je sve.
Mislim da par, ako su iskreni jedno prema drugom,
može osvojiti cijeli svijet.
Znala sam da ćeš to učiniti.
Kad budem starija, voljela bih imati dijete, u pravim okolnostima.
Onda bi govorilo da mrzi ići kući
ili provoditi vrijeme kod kuće.
Zar ne bi bilo grozno da ti dijete kaže da ne voli biti kod kuće.
Budem li imao obitelj, neću ih tretirati onako kako su mene.
Ako to pitaš.
I to je nešto.
Tri...
Četiri...
Pet...
Popij.
Ukusno?
- Na drugu stranu. - Ne, ovako.
- Na drugu stranu. - Čekaj!
Ovako.
Daj veliku pusu. Ispratit ću Rami i leći pored tebe.
Ušuljaj se i uzmi tatin mobitel.
Znam, znam...
Eto.
Osamdeset šest.
Koliko je dugačko?
Ovdje stane komplet ladica, a ondje drugi.
Dobro, ali spavat ćeš uza zid.
Zar hoćeš da prerežem radijator?
Odvjetnik žrtve, oca četvero djece koji je poginuo u požaru,
kaže da tragediju nisu uzrokovala tek djela trojice dječaka,
pa je predao privatnu tužbu
protiv zaposlenika studentskog doma.
Nije bila podignuta optužnica protiv onih
koji su odgovorni za to kako se požar širio zgradom.
Želim to promijeniti.
Kako mislite da će to završiti?
- Ne znam. - Ali što mislite?
Ne znam i nije me briga.
Kako vas nije briga?
Ako njega nije briga, zašto bi mene bilo briga?
- Nedostaje li vam? - Ne nedostaje mi.
Otišao je. I ja sam s 18 bio sretan što sam otišao od kuće.
Tako to ide, ali ipak...
Ali ne tako kako on to radi.
Objasnio sam mu, ako nema zanimanje,
ili barem vozačku dozvolu, da je najebao.
Je li Sanyi kod kuće? -Nije.
- Ne javlja se na telefon. - Ni nama.
Super.
Možeš ga zvati koliko hoćeš.
Halo?
Pitaj ga kad se vraća kući.
Kad se vraćaš kući?
Ne znam. Kasnije.
Dođeš li kući sutra, prebit ću te.
- Volim te. - I ja tebe. Bok.
- Ne znaju da dolazimo? - Ne znaju.
Iznenadit ćemo ih.
Nadam se da ne puše vani.
Dobra večer, dame i gospodo.
- Bálint je došao autom. - Tiho, tata ti spava.
Opet se jebeno napio.
Pun je.
Čak je i meni malo ostavio.
- Nemaš hrane kod kuće? - Ne, samo provjeravam.
- Falila mu je kuća. - Da ti to popravim?
To bi bilo lijepo.
Mogu donijeti ljepila s posla,
izmjeriti i popraviti.
Čujem da si dobio vozačku i da ćeš u utorak dobiti auto.
Ne. Zar si glup?
- Jesi li ikad to vidio? - Nabavim lažnu na tržnici.
O čemu razgovarate?
Daj da vidimo.
- Tako se to radi. - Ajme, bravo.
Samo toči, reći ću kad.
Dobro.
Živjeli.
Bože.
Snimajmo tatu.
Moram ti priznati da si ojačao.
Radio si s dobrim sirovim materijalom.
Dobro iskorištena sperma. -Baš.
Nemoj ti meni "baš." Trebao bi mi biti zahvalan.
- Odjebi! - Sranje!
- Idem u trgovinu. - O čemu ti to?
Koprca se kao riba.
Trebam li liječničku pomoć?
Ne još.
Zašto ja imam tremu? Imam knedlu u grlu.
Užasan osjećaj.
Ti bi trebao biti nervozan, a ne ja.
Pozivam optuženika da uđe u sudnicu.
Pisana izjava koju ste predali glasi:
"Ne smatram se lošom osobom. Nikomu nisam htio nauditi.
Nažalost, odrastao sam u lošim uvjetima.
Nas šestero živjelo je u općinskom stanu od 28 kvadratnih metara,
uključujući moju baku, brata i sestru i roditelje.
Dugo smo spavali u jednom krevetu.
Imao sam djelić ormarića za sebe.
Takve su okolnosti utjecale i na moje učenje
jer sam što manje vremena htio provoditi kod kuće.
Mama se trudila oko nas. U jednom je trenutku radila tri posla,
pa sam puno vremena provodio bez roditeljskog nadzora.
Ponekad sam morao čuvati i svoju malu sestru.
Naučio sam lekciju, da se ne smijem igrati vatrom
i nikad više neću učiniti nešto slično.
Trudit ću se u budućnosti nekako iskupiti
za posljedice svojih neodgovornih i glupih postupaka."
Stojite li kod te izjave? -Stojim.
Želite li još nešto izjaviti? -Ne.
Pozivam tužitelja da predloži kaznu.
Na temelju predstavljenih dokaza, tužiteljstvo predlaže sudu
da kazni prvoooptuženog i drugooptuženog maloljetnika
sa zatvorskom kaznom od 7 godina i 6 mjeseci,
a trećeoptuženog maloljetnika na 6 godina i 8 mjeseci.
Što ti daje snagu? Kako se možeš pripremiti za zatvor?
Ne znam.
Rekao bih mu da mi je žao i da je bio nesretan slučaj.
Da nisam mislio da će tako završiti.
Znam da se ne vidi da se kajem, ali tko se ne bi kajao?
Čovjek je poginuo.
To si mogao biti ti, da si živio u tom domu.
Ti, recimo...
Ili ti.
Mogao si biti ti. Jebote...
Što će biti s nama?
Ako odslužiš kaznu, izići ćeš, a ja ću te čekati.
Hoćeš li ostati sa mnom prije i poslije?
- Da? - Da.
Dajem ti ovo, s ljubavlju.
Sve je sad tvoje.
Vidimo se sutra?
Ne znam, nisam siguran.
Ali svratit ću kad stignem.
Kad će to biti?
Sutra sigurno ne.
Možda za vikend, ali ne mogu obećati.
Ovaj vikend? -Da.
Dobro.
Daj pet, Sanyi!
U vrijeme izlaska filma, više od pet godina nakon incidenta,
Sanyijev sudski postupak još nije bio završen.
MEDIATRANSLATIONS