Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Trumvirvel… Ta-da!
Äntligen har guldadonisen fått knoppar!
Det är en viktig milstolpe, nu när livet återvänder till den röda planetens yta.
Nåja, kanske inte till ytan direkt.
…av gravitation från första början.
Det kan diskuteras!
Tomten påverkas av gravitationen, men knappast Rudolf och släden.
Lägger ni inte lite väl mycket krut på det här?
Jag vill se samma entusiasm när ni analyserar jordprover.
Seriöst?
Spelar du in en ny video åt din dotter, Ji-young?
Jag saknar mina ungar.
Hej, Nan-young!
Har du fått hål i tänderna igen? Nyheten har nått ända till Mars.
-Vad var det? -Marken skakade.
-Jag vill inte riskera nåt. -Vi upplever oväntade vibrationer.
-Skynda på! Skynda dig! -Ji-young!
Kommandocentralen? Joo här. Jag är i bostadsmodulen.
Uppfattat. Fortsätt så, lugnt och stilla.
Jag beger mig mot ISRU:n för förnödenheter.
VARNING
Dräkt, visa syregeneratorns läge.
Jag har säkrat syretanken.
Initierar omstart.
Nan-young, vad är det som händer? Du måste starta om nu!
-Hon gjorde det! -Slutfört.
-Hon är som gjord för Marsuppdrag. -Bravo, Nan-young.
Okej, teamet. Vi är klara.
UPPDRAGET SLUTFÖRT
Du var så nära att slå rekord. Varför stannade du upp där?
-Nej, jag tyckte att jag såg nåt. -Jaså? Jag kollar upp det.
-Var det allt för idag? -Ja, nu sticker vi.
Sam, ingenjörerna vill diskutera problemet med rotationsaxeln
från förra gravitationstestet.
Jag går inte med på det här. Det var inga fel på mina testresultat.
Familjerna har fått deras tillhörigheter, och det river förstås upp såren på nytt.
Du är den enda besättningsmedlemmen som dessutom är en av de anhöriga.
Det vore grymt att utsätta dig för ett besök på olycksplatsen.
Vet du vad som verkligen är grymt?
Du vet hur hårt jag har slitit. Jag är inte ett dugg påverkad.
Du är inte ett dugg påverkad?
Det är det som är problemet. Nan-young, det är ingen normal psykologisk reaktion.
Läkaren uttryckte oro för dina psykologiska testresultat.
Du får avvakta som reserv tills vidare. Åk till Korea och passa på att vila lite.
DEMETER IV, VÅR FRAMTID ÄR HÄR
Senaste nytt.
Under förberedelserna för rekryteringen till den fjärde Marsexpeditionen
delar nu NASA med sig av dramatiska nyheter från Mars.
För 25 år sen
kollapsade en underjordisk bemannad forskningsanläggning i ett marsskalv.
Det andra Marsuppdragets besättning kom tragiskt nog aldrig hem igen.
Det var en stor förlust, inte bara för familjerna,
utan för människor världen över som hoppats på en trygg hemfärd.
Tillhörigheterna efter Son Ji-young, som var Koreas första Marsastronaut,
ska nu hämtas tillbaka från Mars.
HANDSKRIVNA DAGBÖCKER, FOTON, VERKTYG…
Området kring Seouls stationstorg är en zon för lågtflygande drönare.
Alla flygtaxichaufförer uppmanas se upp för drönarkollisioner…
-Hej, Nans! Kom du hem säkert? -Du skräms!
-Hur mår du? -Hur jag mår?
Tja, min dröm har ju gått i kras, så…
Jag vill se dig. Slå på kameran.
Varsågod, här har du en tillintetgjord människa.
Wow, är det ett hem eller en soptipp? När har du samlat på dig allt det här?
Det är mina föräldrars saker. Jag ska rensa när jag får tid.
Herregud, vad gulligt!
Sluta!
Sluta gå igenom mig.
Ursäkta dig!
-Men lägg av nu, då! -Mål. Hanteringsläge.
-Schas med dig. -Hallå där!
-Men…! -Hej då, Nans. Vi ses!
Skannar målet.
LOST IN STARLIGHT
BESÄTTNINGSMEDLEMMARNAS ÄGODELAR ÅTERVÄNDER EFTER 25 ÅR
MODERNA ELREPARATIONER
Ursäkta. Hur gick det?
Slog du dig?
Jay, varför tar det sån tid?
Jösses. Jag sa ju det.
Men kom igen.
Det gick bra. Du kan gå.
Vad…?
Det där…
Är det en Crozley All-in-one från 2023? Jag skulle kunna laga den åt dig.
Ta mitt kort. Det är bara att komma förbi.
Ursäkta mig!
Men…
Jaha, den här ska till rum 402.
-Okej, och den där? -Den tar drönaren. Vi ses.
Jaha, då går jag upp.
Dags för Soo-jungs bästa lek!
Vad är det för spel?
ÖPPET
Jag vet att jag lade den nånstans, men var är den nu, då?
Jag kan svära på att jag… Jo, här!
Jösses, vilken dag.
Då ska vi se…
Den kom in för en månad sen, och du kollar på den först nu?
-Jay skulle ju ta hand om allt. -Men det är du som är ägaren.
Du måste kunna klara dig utan Jay. Fast vem skulle du då skylla på?
Sluta, jag måste koncentrera mig.
Ursäkta mig.
Har ni en ung kille som jobbar här?
-En ung kille? -Ja.
Jaså, du menar Jay.
Hördu, Jay!
-Du kom. -Nämen Jay!
-Vem är det här? -Din flickvän?
-Jösses. -Sluta, fröken Oh.
-Hon är bara en kund. -Den som fick vara ung igen…
-Lägg av nu. -Det var tider det.
-Ska jag packa upp? -Nej, då.
-Hjälp din kund, du. -Okej.
-Bra jobbat, Jay. -Vi ses, fröken Oh.
Kom med mig.
-Den här vägen. -Okej.
Kul att du hittade hit. Förlåt att jag bara sprang i väg så där.
-Kom upp, du. -Okej.
SEWOONTORGET
-Kretskortet är ju helt dött. -Ja, tack vare dig.
Det lär inte ha funkat innan kraschen heller.
Men du kan väl laga den?
Jag ska försöka hitta rätt delar.
Den är gammal, men delarna finns. De borde inte vara så svåra att hitta.
Ditt namn och nummer, tack.
Så att jag kan ringa när jag är klar.
Här.
Så där.
JOO NAN-YOUNG
På en papperslapp?
Wow, såna killar finns väl knappt idag?
Men vad bra, då kan du bli ihop med honom och få nåt annat att tänka på.
Lägg av.
Hur är det på labbet? Och styrelsemötena?
Din psykologiska utvärdering var precis på gränsen.
Men med ett ordentligt genombrott kan det bli ändring på det.
Ett ordentligt genombrott?
Detektorn har haft vissa problem med brus. Du kanske skulle kunna lösa det.
Man kanske kan öka den från 270 till 300?
Teamet har haft det kämpigt sen du åkte.
Okej. Jag får se till att vara redo.
Man vet aldrig när det sker ett mirakel.
JOO NAN-YOUNG BLIR RESERV
Hör av dig om du får in nåt i samma skick.
-Okej. -Jaha, då går jag nu.
Ha det bra!
-Du får sitta närmast läraren! -Hallå, hade inte du övat?
Har du gett upp om musiken? Du tänker väl inte bli som jag?
Att bli som du är ju min stora dröm.
Du är tokig, du.
Va?
Wow!
-Jag visste inte att hon var känd. -Vad tittar du på?
Hon är häftig.
Har vi resultaten från brustestet?
Jag går hem nu.
Titta, det funkar. Häftigt!
-Oj! -Åh nej!
Det här är Nan-young med en uppdatering om mina framsteg.
Sen jag kom hem har jag uppgraderat livsformsdetektorn.
Forskningen går fint. Om jag når en precision på 300 före uppskjutet
bör ni låta mig följa med på uppdraget så att jag kan sköta systemet.
Goda nyheter. Jag har löst det.
Är du ledig i morgon?
Det var som sjutton…
Den passar visst inte.
-Ursäkta, ni kom visst i onödan. -Nej då, tack för att du försökte.
Kan jag inte bara få den?
Jag vill inte uppehålla dig och det är ändå inte särskilt viktigt.
-Det är ändå inte min. -Säkert.
Det står ju här med stora bokstäver: "Tillhör Nan-Young."
-Är det verkligen inte din? -Nej, det är det inte.
Det var min mammas.
I så fall…måste vi verkligen laga den.
Du har gjort allt du kan, herrn. Så det räcker verkligen nu.
Kalla mig Jay, inte "herrn".
Va?
Mitt namn. Jag heter Jay.
Okej, herr Jay.
-Jag är tacksam för all hjälp… -Visst? Jag har verkligen hjälpt till.
Förresten, är du hungrig?
-Varför blir det aldrig lika gott hemma? -Det är godast när nån annan lagar maten.
Jaså? Det kanske smakar bättre om man är i gott sällskap också.
-Värst vad vi blev familjära nu, då. -Nej, jag tänkte högt bara. Ursäkta.
Jag betalar för maten. Som tack för hjälpen, herrn.
Hördu!
Jag vill att du kallar mig Jay. Vi behöver väl inte vara så formella?
Vi behöver nog ses tre gånger till om vi ska lyckas laga den här. Okej?
I så fall…får du använda mitt förnamn efter vårt tredje möte.
Hör av dig.
Fy, vad kallt.
Nan-young.
Alltså…
Jo…
…det här blir tredje gången vi ses, va?
Får jag…
…kalla dig vid namn nu?
Ursäkta?
Vad jag har sprungit.
-Nu går vi. -Här.
Hur visste du att jag behövde ett paraply?
Jag märkte att du inte hade ett. Så jag sprang efter.
Här är modellen efter din, men designen och specifikationerna är nästan samma.
Den var inte lätt att få tag på. Men jag fick den nästan gratis av en bekant.
Vid första anblick är den likadan.
Det blir väl bra?
-Funkar den, då? -Självklart! Vill du höra?
Vänta lite.
Bluetooth-enhet ansluten.
Parkopplar du en antik skivspelare med Bluetooth? Så modernt av dig.
Jag älskar den här låten. Jag hittade den i molnet för några år sen.
Det är nog bara en demo, för låten är inte färdig.
Jag spelade den så mycket när jag pluggade att min rumskompis flyttade ut.
Knäppt va?
-Det är inte sant. -Vadå?
Känner du igen den?
Häftigt! Du är den första jag träffar som har hört den.
Ja, det är verkligen häftigt.
Jag raderade den direkt.
Jag trodde aldrig att nån skulle lyssna på den.
Va?
Är det din låt? Är det du som sjunger?
Lägg av…
-Jay är ingen lögnare. -Chefen… Allvarligt talat.
Inga kunder har vi, och deltidsarbetaren bara latar sig.
-Varför… -Vad gör den här här?
Min gitarr!
Ursäkta mig.
Varför sover han i verkstan?
Helt ärligt så…är den inte färdig än.
Är det okej?
Ja.
Berusad av glädje
Driver runt i en främmande stad utan namn
Får lite sömn nånstans däremellan
Nån precis som jag Och min osäkra framtid
Pressar samman mina händer Kliver över betongraviner
Och torkar mitt dammiga ansikte rent
Så det är verkligen din låt?
Kör du solo eller har du ett band? Brukar du uppträda?
-Så många frågor… -Jag har verkligen undrat!
Jag hittade ingenting om dig. Inga album, inga sociala medier.
Men låten är helt fantastisk. Jag menar…jag känner mig hedrad.
"Hedrad"?
RYMDUPPDRAG
DR JOO DRÖMMER OM BLOMMOR PÅ MARS
MISSA INTE MORGONDAGENS INTERVJU OM MARSUPPDRAGET
HÄLSOCENTRALEN HJÄRTAT
Nu ska vi se. Kalium och fosfat…
Åh nej, varför ligger de så högt?
Vad har alla hållit på med egentligen?
Jösses…
Jag måste tänka…
Var har alla groddar från groningsrummet tagit vägen?
Pappa, det är jag.
Då är det här…
Igår presenterades din livsformsdetektor
på rymdmyndighetens sociala medier-konton.
Kommer vi att få träffa äkta marsianer på det här uppdraget?
Det vi framför allt räknar med att hitta är spår av mikrober
eller organiskt material som frigörs av deras respiration.
Det är ju otroligt, dr Joo.
Så med detektorns hjälp kanske vi får möta mikrobiella utomjordingar på Mars?
Ja, kanske.
Det här är kanske en lite känslig fråga…
Astronauten Son Ji-young, som dog under Marsuppdraget, var din mamma.
Våra tittare kanske minns henne.
Vad var det som fick dig att vilja bli astronaut och åka till Mars?
Jaså, jo…
Jag minns inte så mycket av min mamma…
VÅRA TITTARE KANSKE MINNS HENNE
MAMMA PÅ MARS INTE PÅ MARS
-Dr Joo? -Va?
Ja.
Ursäkta mig.
Det här är kanske en lite känslig fråga…
Astronauten Son Ji-young, som dog under Marsuppdraget, var din mamma.
Våra tittare kanske minns henne.
Vad var det som fick dig att vilja bli astronaut och åka till Mars?
SKIVSPELAREN: DET REGNAR… VAD SÄGS OM LITE KÄK?
Jag är så mätt.
Samma här. God mat är det enda som hjälper när man är nere.
Eller hur? När man är nere…
Du kan alltid snacka med mig, vet du.
-Va? -Fast du måste ju inte.
-Får jag fråga en sak? -Visst.
Hur kommer det sig att du började hålla på med musik?
Tja, alltså…
Det var inget särskilt direkt.
Jag växte upp hos min morfar på landet.
Han brukade ta med mig till badhuset och han skrubbade mig alltid så hårt.
Det var ganska jobbigt faktiskt.
När jag skulle gå till badhuset grät jag alltid efter min mamma.
Så han lärde mig sjunga för att lugna mig.
Jag fick en cola om jag lyckades sjunga utan att gråta, och det funkade.
-Du måste ha varit gullig som barn. -Jag hade mina stunder.
Men vuxna Jay är ännu bättre. Rätt snygg också.
-Du är rolig. -Sitt kvar, du. Jag köper en till.
Jag följer med. Du som är så gullig kan bli kidnappad.
Kom igen.
Hur mår vuxna Jay, då?
Tja, han väntar väl
på att lusten att sjunga ska hitta tillbaka till honom.
Titta, den hittade dig.
Jag och min pappa tittade jämt på stjärnorna.
Jag undrade alltid vad som fanns där uppe. Han pratade bara om Mars hela tiden.
Jag blev i princip hjärntvättad.
Så det var din pappa som gjorde dig till Marsnörd?
Det kan man säga.
Jag ville väl vara speciell. En astronaut som representerar mänskligheten på Mars.
Det är nåt speciellt.
-Nan-young. -Ja?
Du är speciell. Vare sig du reser till rymden eller ej.
-Det där är din specialitet, va? -Vadå?
Alla komplimanger.
Men det är ingen idé, bara så att du vet.
För en vacker dag åker jag till rymden.
Men du åker väl inte…
…nu på en gång?
Det går ändå inte.
Inte en chans. Jag kan inte binda mig på det sättet.
Skärp dig nu, Joo Nan-young.
Vadå binda dig?
-Kom inte hit. -Va?
-Vi får hålla avstånd. -Avstånd?
Ja.
Stanna!
-Håll tyst där nere! -Här, på med den.
Skaffa ett rum!
-Ursäkta! -Ursäkta!
Så där.
Herregud. Jag är helt slut.
Hur gick det? Jäklar.
Åh nej.
Förlåt.
Förlåt mig!
Här, får jag se.
Det här ingen bra idé.
Vadå?
Vad långt du har kommit!
Jag är snart klar. Det är bara en sak som inte går.
Om man tar AB-lagret först och lägger till BC…
Nej, då blir det alldeles för tjockt.
Jag måste bli klar innan uppskjutningen om nån ska ta med sig den.
Eller hur, Rosa?
Vänta, ta med sig vadå? Menar du mig?
Joo Nan-young, du är ju helt ohämmad!
-Sen när pratar du så? -Sen jag började klubba.
Dejtar man en korean lär man sig många fina ord.
Men Rosa!
-Synd att man inte kan dejta på Mars. -Just det, hur går det med din artist?
JAY
Herregud, är det han?
Hallå? Så du är ihop med Nan-young!
-Rosa! -Du gillar verkligen henne, va?
Sluta, Rosa!
Hallå? Hej, Jay.
Vadå, nu? Där ute?
Va?
GRATTIS PÅ FÖDELSEDAGEN, MARSNÖRDEN!
Nu ska vi se…
Jag sa ju det. Min pappa är en Marsnörd.
Men han är cool ändå. Det här ser ut som en hemlig bas från nåt dataspel.
Han skickar radiosignaler till Mars.
Han tror att nån där uppe har samma födelsedag som jag.
Han försöker kontakta din mamma, va?
Hur visste du det?
Förlåt. Din födelsedag och familjehistoria är liksom ganska lätta att hitta på nätet.
Ja, han försöker kontakta mamma.
Han har hållit på i över 20 år. Han förstår inte att hon är borta.
Det är så här mina födelsedagar ser ut.
Men från och med nu kommer jag vara med.
Vi har just börjat sända.
-Det är i liten skala, men det funkar. -Får jag ta en titt?
Självklart. Ska jag visa lite andra…
-Aj. -Oj då.
Jobbar inte du med att laga saker? Du liknar snarare en sabotör.
Jösses, här var den ordentligt trasig.
Jag hoppas verkligen att signalerna når ända till Mars.
Radiovågor når hur långt som helst. Bara nån tar emot dem.
När vi har lagat antennen kommer vi kunna ringa samtal också.
Ja, med 20 minuters fördröjning förstås.
-Jo, Nan-young… -Ja?
Om du faktiskt åker till Mars, hur ska jag kontakta dig?
Ska jag köpa ett par walkie-talkies?
Walkie-talkies?
Ja…
Jag undrar om jag verkligen kan åka.
Vi åker nu direkt. Till rymden.
Kolla den där. Vilken fin.
Nu kommer den!
-Den ser jättegod ut. -Verkligen.
-Jag har aldrig besökt ett observatorium. -Det här var länge sen.
-Vad är det för stjärnbild? -Jag vet inte.
Jay, där är Mars.
-Var då? Vilken? -Där!
-Den var inte så långt bort ändå. -Jag sa ju att den var jättenära.
-Och ändå tar det sex månader? -Det är inte så lång tid i rymden.
Wow, vad nära den verkar.
Du kommer snart tillbaka. Det är inte alls långt.
Eller hur, mamma?
Du ljög!
Det var en lögn! Du skulle komma tillbaka snart.
Du bara ljuger!
Mamma!
Jag saknar dig!
Nu ringer vi mamma.
Jag saknar henne.
Åk inte.
Jag älskar dig med.
Mamma.
Mamma!
Du ljög.
Nan-young, vill du ha ris eller rostat bröd?
Men vad är det? Varför gråter du?
Det är ingen fara.
Bara en dröm.
Det enda som hjälper mot mardrömmar… är att släppa in lite solsken.
Vad är det här för igloo? Så du gillar växter och sånt?
Det är ingen hobby direkt.
Skannar.
Vem har vi här, då?
Det är en högprecisionsdetektor som kan spåra mikrober i realtid.
Möt Joo Nan-youngs vetenskapliga mästerverk.
Jag fattar ingenting, men det låter grymt.
Den är grym.
Ja, det är den verkligen.
Det här är guldadonisen.
Den slår ut först av alla blommor varje vår.
Den genererar en liten mängd värme för att kunna blomma.
Men mina prover har maximerad självuppvärmningsförmåga.
Jag tänker skapa en trädgård på Mars.
De här två blir föräldrarna, och de kommer att skydda sina små.
Ansluter.
Vad trygga de måste känna sig med strålprojektorn och igloon.
Hanteringsläge.
Lyssnade du ens?
Dr Joo, jag har mycket kvar att lära.
Dagens ämne: Jays självuppvärmningsförmåga med syfte att skydda Joo Nan-young!
Släpp mig!
Jag var väl fem eller nåt, när jag gjorde en sån här pappersastronaut.
Så du var intresserad av rymden redan då?
Nu när jag tänker efter åkte han faktiskt till rymden före mig.
Hur då?
Mamma tog med sig honom.
Jag kunde inte följa med, så hon tog med honom i stället.
Jag minns att jag samlade tuggummipapper att täcka honom med, så att han glänste.
Det är otroligt vad mycket du minns från din barndom.
Det är konstigt. Ibland minns jag inte ens hur min mamma såg ut.
Tuggummipappren…
…var C och D.
Tejpen var B.
Isglassen var A.
A! Det räcker med A, som enda material!
Vad snackar du om?
Vad är det?
Jag isolerar A-lagret, och sen placerar jag B mellan C och D.
Heureka!
-Skannar. -Vissa funktioner behöver ju finjusteras.
Skannar målet.
Men dess känslighet och hastighet är perfekta som de är.
Bra jobbat. Det blev ju jättebra.
Men varför är det mikrober i renrummet? Hämta den ansvariga, tack.
Jag tar ett glas till.
Du då, vill du ha en cola till?
Jag har gjort en banbrytande upptäckt. Jag bjuder!
En cola blir bra.
Det blir visst musik.
Wow.
Vad fint.
Jay?
Hallå där.
Varför ghostar du mig?
-Vi har väl ingen anledning att höras? -Nähä. Du får väl fortsätta fly, då.
Det är fortfarande många som vill höra din musik.
Min musik? Var det verkligen min musik?
-Du vill bara… -På konserten…
-Jay! -Panda Sound kommer.
Skivbolaget du alltid har drömt om.
-Förlåt. Kom så går vi. -Okej.
Kom till Rolling Burn på lördag.
Du borde också komma. Jay är en fantastisk liveartist.
Det är en gammal bandkompis bara. Vi har ingen kontakt längre.
-Förlåt om du blev obekväm. -Det är ingen fara.
Men jag skulle gärna se dig uppträda.
Jag hittar ju inget när jag söker på dig. Har du ingen video eller nåt?
Choi Di-a!
-Diablo, kolla här! -Men sluta!
Sluta filma, på riktigt!
Vad är det? Var det inget bra?
Det kändes för tamt. Jag har justerat den så att den blir lättare att sjunga live.
Du har inte förändrats ett dugg.
Är det ens min låt? Och den där refrängen…
Du sjunger den ändå aldrig. Nån måste väl göra det?
Glöm det. Jag vet inte ens varför jag kom.
Lycka till utan gitarrist. Jag som trodde att du hade bättrat dig.
Om du går nu kommer du aldrig att bli nåt.
Det här är din sista chans ställa saker till rätta.
Så du kom?
Det är ändå det viktigaste. Nu kör vi.
Okej.
Vi ska spela en sista låt.
Vi har en gammal medlem med oss igen.
-Kommer ni ihåg honom? -Ja!
På gitarr, Jay.
-Det är bra! -Kom igen, Jay!
Och därför…ska vi nu spela en ny låt som the Moles för första gången.
Som Jay har skrivit.
"Stay."
-Jay? -Du kommer in där.
Går det för snabbt?
Det känns bra.
-Då skickar jag in den nu. -Okej.
-Du har ändrat hela låten! -Alla väntar, skivbolaget med.
-Jag kan inte sjunga den. -Vi går på nu. Vad ska jag göra?!
Jag klarar det inte!
Ingen bryr sig om din lilla historia.
Vad grym han är! Jay!
Så du har slutat sjunga?
Jag vet inte. Det är ju ändå Di-a som är sångare i bandet.
Jag vet inte riktigt om jag vill jobba med henne.
Okej.
Jag har egentligen ingen koll, men den där låten…
Din version var bättre.
Fast du var förstås fantastisk på bara gitarr också.
En vacker dag hoppas jag att alla ska få höra dig sjunga, inte bara jag.
-Kan jag inte få sjunga bara för dig? -Nej! Jag vill visa upp dig för alla.
KONTAKTA NASA FÖR MER INFORMATION
Jag gjorde det!
-Vad är det? -Hemligt.
Säg, då.
Gud vad jag är lycklig!
Du som aldrig skulle sälja den, och nu sitter du och plockar isär den.
Trivs du bättre med livet nu för tiden?
Ja, det gör jag verkligen.
Kära nån.
Vi har inte gått ut med det än, men en ny nedslagskrater hittades
förra veckan nära lavazonen i området som ska utforskas.
Det finns en möjlighet att kratern innehåller organiskt material.
Så om du tar med dig livsformsdetektorn kommer att du ha fullt upp.
Det vore synd att gå miste om så mycket data under uppdraget.
Tack, nu kommer jag äntligen sova gott.
Vi har ett tajt schema, så skicka in din avskedsvideo senast i morgon bitti.
Avsluta det du håller på med och återkom.
-Blir det bra, Nan-young? -Ja, kapten.
JAY
-Grattis, dr Joo. -Grattis!
Fru direktör, visst blir det officiellt i morgon?
Ja, klockan 20. Så håll tungan rätt i mun till dess.
-Det var väl idag, fru direktör? -Nej, det är visst i kväll!
-Dr Joo! -Jag bjuder.
Två år senare?
-Vem är kvar då? -Nej, innan jag åker.
-Grattis. -Skål!
Hon måste ha haft bråttom i väg.
Och skivorna…?
Frank Sinatra…
Chet Baker…
Alice Mae King med "Love the Way".
Hennes mamma hade verkligen bra smak.
En QR-kod?
Dag 49 på Mars, kl. 21.47.
Vinden är lugn och stilla idag.
Det har varit så fint väder i flera dagar. Jag har en överraskning åt dig.
Trumvirvel… Ta-da!
Äntligen har guldadonisen fått knoppar!
Det är en viktig milstolpe, nu när livet återvänder till den röda planetens yta.
Nåja, kanske inte till ytan direkt.
Spelar du in en ny video åt din dotter, Ji-young?
Ja.
Hej, Nan-young. Har du fått hål i tänderna igen?
Nyheten har nått ända till Mars.
Du måste borsta tänderna ordentligt, om du ska bli astronaut som jag!
-Fanns det verkligen en sån regel? -Tyst med dig. Säg att det finns en bara.
Okej, hon har rätt.
Du har alldeles för många hål.
Du måste borsta tänderna innan läggdags. Gör som pappa säger.
Glöm inte att äta dina grönsaker.
Och jobba hårt med engelskan, okej?
God natt, gumman.
Vi ses i dina drömmar.
Hon kommer kolla att du har borstat noga.
-Precis som hon kollar alla här. -Okej, nu räcker det.
-Vad var det där? -Oj då.
-Vi upplever oväntade vibrationer. -Vi måste ut!
Bekräfta!
-Skynda, Ji-young! -Kan nån höra mig?
Fan!
Skynda dig!
Det är hon, va?
Åh nej.
DR JOO NAN-YOUNG HAR VALTS UT TILL DET FJÄRDE BEMANNADE MARSUPPDRAGET
Varför sitter du här i mörkret? Du ringde aldrig.
Just det, det var jag som inte svarade. Förlåt, jag var jätteupptagen.
Du har till och med städat!
Jay…
När hade du tänkt berätta?
Idag.
När fick du veta det?
För några dagar sen.
Var det…samma dag som min spelning?
-Ja. -Du…
Så det här var din hemlis?
Förlåt. Jag var tvungen.
-Förbudet gäller till och med familje… -Visst, familjen.
Vet din pappa att du ska åka?
-Han skulle ändå inte förstå… -Du borde ändå ha sagt nåt!
Jay…
Kan du inte bara säga grattis? Jag skyndade hem för att berätta.
-Det förstår du väl? -Ja, så klart.
Eller jag trodde det. Men jag hade visst ingen aning om vad du försökte göra.
Jag hejade på som värsta idioten, utan att fatta att du var på väg mot din död.
Jay…
Måste du verkligen åka?
Du riskerar ju livet.
Jay, gör inte så här.
Har du rotat bland mina saker?
Är det verkligen det vi ska prata om? Det känns som rena självmordsuppdraget!
Det du såg var värsta tänkbara scenariot! Det där kommer aldrig att hända mig!
Du tror att jag är en idiot, va?
Nu vet jag varför jag inte sa nåt. Du är inte ett dugg som min pappa!
Jag vill inte bli som han.
Jag vill inte bara stirra upp i himlen och vänta på nån som aldrig återvänder!
Är det så? Då vet jag.
Vi får väl göra slut, då.
Hur kan du…
…vara så känslokall?
TILLHÖR NAN-YOUNG
Pappa, jag ska åka till Mars.
Varför tänkte mamma bara på sig själv?
-Hon måste ha nått omloppsbanan nu. -Det regnar ju in när du gör så där.
AVSKEDSVIDEO
GENOMFÖRD
Men vet du vad det värsta är?
SPELAR IN AVSKEDSVIDEO
RADERA JAYS NUMMER?
Äntligen förstår jag mamma.
Märkligt.
Vi människor, jordens klart svagaste livsform,
har ständigt utmanat oss själva för överlevnad.
Vi har upptäckt nya kontinenter på andra sidan havet
och siktat mot stjärnorna.
Och nu tänker vi skapa en rymdcivilisation bortom vår blå planet.
Dessa sex pionjärer ska ge sig ut på en storslagen resa för…
Nans, hur är det?
-Var det en mardröm? -Nej, det är ingen fara.
Du skrämde mig.
Vad instängt det luktar. Vi måste vädra.
Solen skiner idag.
Vad gör du?
Titta bara. Vilket väder, va?
-Okej, allihop! Ta en hand. -Mamma!
-Gå försiktigt. -Är vi redo nu?
Vilka vågor, va!
Nan-young.
Din kille suger, va?
Har du äntligen fattat det?
Jag har ingen klass och inga pengar.
Och inget tålamod.
-Jag var bara tvungen att komma. -Bra gjort.
Jag gillar det hos dig.
Jag gillar att du suger.
Joo Nan-young, du har konstig smak.
Du, då?
-Önskar du att du aldrig hade träffat mig? -Nej. Inte alls.
Det är det bästa jag nånsin har gjort, att bli ihop med dig.
Vad du ljuger.
Det är sant.
Ärligt talat har jag fortfarande svårt att acceptera…
…det du håller på med.
Så snälla, kom hem säkert.
Det är det enda jag ber dig om.
Förlåt att jag är så självisk.
Nedräkningen börjar.
-Var självisk, då. -Sju. Sex.
-Från och med nu. -Fem. Fyra.
-Tills du kommer tillbaka. -Tre. Två.
Ett.
-Gör inget farligt. -Noll.
Var rädd om dig.
Lova mig, Nan-young, att du gör allt för att komma hem oskadd.
Okej.
Det ska jag.
Uppskjutningen bekräftad. Seed-1 lyfter sakta från startplattan.
Motorerna tänds helt perfekt.
Seed-1.
Första separationen om tre, två, ett.
-Seed-1 har lämnat omloppsbanan. -Förlåt.
De är nu på väg mot Mars. Äntligen, ett nytt jättesprång för mänskligheten.
Nan-young, jag…försöker också fortsätta framåt, precis som du.
Både för min skull…
…och…
…för din.
Den är äntligen klar.
Du är ju mitt största fan, så jag ville att du skulle få höra den först.
För det är din åsikt om den här låten som är allra viktigast för mig.
-Den är bra! -Tja, det är ju ändå din låt.
-Slutet duger väl. -Di-a, vi bokar in oss i studion.
-För ditt första album… -Jag har ett villkor.
-Va? -Vadå?
Jag vill sjunga den själv.
Alltså…
DEN ÄR ÄNTLIGEN KLAR!
Nu har jag hittat mitt kall i livet: jordbruk!
FÖR 37 TIMMAR SEN
Jay, det är jag.
Vi hade bättre signal i morse, så jag slog ivrigt på kommunikatorn.
Din låt har äntligen laddats ner.
Du skrev klart den.
Min första tanke när jag hörde den…
…var hur mycket jag saknar dig.
Jag tänkte på alla stunder av ditt liv som jag inte vet nånting om,
hur ensam du måste ha varit.
Och att jag är ledsen.
Snart är jag på Mars.
Vi är långt ifrån varandra, men glöm inte, Jay…
…att nånstans ute i rymden finns det nån som alltid tror på dig.
Håll ut, Jay.
SEOUL 27 APRIL KL. 18.
Kan inte nån spela lite ljuv musik åt oss?
Den låten? Igen?
-Jag saknar också min fru och barn. -Släpp det bara.
Jag hjälper dem bara tills de har lagat antennerna.
-Jag kan den här låten utantill nu. -Samma här.
Nytt fynd!
Objekt hittat!
Joo har hittat den andra expeditionens övergivna rover.
-Har hon? -Jag vill gärna hämta den själv.
-Det skulle ta totalt två timmar. -Ja, det är inte så långt.
-Då så. Det går bra. -Tack, kapten.
Ska jag följa med? Så slipper du åka ensam.
Äsch, jag är tillbaka före lunch.
Förresten, kan du värma på min mat? Jag äter så fort jag är tillbaka.
Ja, men bli inte sen.
Uppfattat.
DEMETER: LIVET PÅ DET FÖRSTA BEMANNADE MARSUPPDRAGET PÅ NÄSTAN TVÅ DECENNIER
-Är du i gång nu igen? -Vad vill du så tidigt?
-Bli inte sen till repetitionen. -Nej då, jag kommer i tid.
Förresten, jag hittade dina hörlurar.
Jay…
Sjung. För mig.
Batteriet är dött.
Högkvarteret, det är Joo.
Endurance-rovern sitter fast i kvicksand. Begäran om extra fordonsförstärkning.
Högkvarteret, hör ni mig?
Mål!
Livsform!
Högkvarteret?
Dräkt, börja spela in.
Instabil kommunikation, växlar till loggrapport.
Biomarkörer har hittats inom en radie på 500 meter.
Jag ska ta en snabb titt.
-Här behövs en monitor! -Vi börjar med trummorna.
-Di-a, funkar hörlurarna? -Ja, de funkar som de ska.
Hörlurarna är bra!
Dra upp sången lite bara.
Dra upp sången här!
Jay, skärp dig. Du skulle ju komma in där.
-Förlåt. -Sista chansen nu.
Ursäkta. Vi börjar om.
Vi kör en till soundcheck!
Femtio meter längre fram, kraterklippa. Var uppmärksam.
Ett meteoritnedslag har avslöjat en underjordisk lavagrotta.
Beräknar rutt.
Rutt beräknad!
HÖG KONCENTRATION PÅVISAD!
Kapten, vi har en tornadovarning i östra delarna av Arcadia Planitia.
Vi hade en briefing om det igår.
Den beräknade magnituden överskrider våra förväntningar sen en timme.
Avvakta med allt exteriörarbete i sektionen till i morgon eftermiddag.
Vi har inget som brådskar.
-Vänta! -Kapten, har du tittat ut?
Var är Nan-young?
Jag har försökt få kontakt med henne utan framgång.
Skit också!
Det ser värre ut än det är, va?
Högkvarteret här. Nan-young, hör du mig?
-Håll dig inne i rovern. -Joo här. Hör du mig?
Joo, hör du mig?
Jag tror inte hon hör oss. Vad ska vi göra?
Det är en tornado på väg mot dig!
-Beräknar rutt. -Dräkt, börja spela in.
Jag går ner i grottan där biomarkörerna har påvisats.
Radiosignalen är svag, jag växlar till…
…en låt som jag skrev när jag var kär.
-Di-a! -Di-a!
Den heter "Moonlight".
VARNING - ALLVARLIG SKADA
Varning! Hjälmen är skadad. Syreläcka har upptäckts.
Syrenivå: 10,5. 10,1.
9,6.
Varning! Hjälmen är skadad. Syreläcka har upptäckts.
Varning!
Livsform!
Rutt beräknad!
Beräknar rutt.
Rover, starta motorn. Öppna luckan!
Åh nej, rörelsesensorn måste ha drabbats av en elektrisk störning.
Jäkla storm.
-Vi har hittat Nan-youngs signal. -Visa uppgifterna.
Har hon en syrenivå på 9,1?
Läckan gör att hon inte får nån luft.
Vi måste ta oss in på en gång!
Gå tillbaka och titta på Nan-youngs avskedsvideo.
Notera all konfidentiell information.
Kapten, vi kan inte! Om vi inte gör nåt kommer hon att dö.
Hon har bara syre för tio minuter till.
Hennes ursprungssignal registrerades två timmar bort.
Än sen? Hon är inte död än! Vi har fortfarande tio minuter på oss!
Kapten!
Varning. Batterinivån har nått 15 %.
Riskabel syrenivå.
Aktiverar överlevnadsläge. Minskar batteriförbrukningen.
Varning! Dräktens syrenivå ligger på 8 %.
Koldioxidfiltrering…
Jag älskar dig!
Tack för att ni kom. Det är vi som är The Moles.
Vi har förberett nåt speciellt för alla våra fans här idag.
Jay.
-Jay! -Jay!
TILL JAY
Jay. Det är jag, Nan-young.
Visste du att jag aldrig hade nåt paraply när jag var liten?
Ändå blev jag aldrig blöt.
Pappa kom alltid och mötte mig.
Han som alltid tittade upp mot skyn
måste ha känt på sig när det skulle bli regn.
Jag har väl vant mig vid det, för jag har fortfarande inget paraply.
Men vet du vad?
Den där dagen när du sa mitt namn för första gången…
Den dagen…
Får jag använda ditt namn nu?
…var första gången jag delade ett paraply med nån i vuxen ålder.
Och det var dagen då jag föll för dig.
Om du tittar på det här har det förmodligen hänt nåt sorgligt.
Jay, vet du vad det märkliga är?
Jag följde min egen väg så blint, men på en oväntad sidogata fann jag en oas.
Det är vad du är för mig.
Du ledde in mig på en vackrare väg än jag hade kunnat föreställa mig.
Det kommer att bli svårt, men Jay…
…jag hoppas att du inte sörjer alltför länge.
Lev ditt liv till fullo och var dig själv.
Följ din egen röst.
Lev ett vackert liv.
Jay brukade väl aldrig sjunga?
Hallå, byt till kamera 3! Kör en helbild!
Kontrollera mikrofon 1!
Glöm inte, Jay…
…att nånstans ute i rymden finns det nån…
…som alltid tror på dig.
Berusad av glädje
Driver runt
I en främmande stad utan namn
Får lite sömn nånstans däremellan
Nån precis som jag Och min osäkra framtid
Pressar samman mina händer Kliver över betongraviner
Och torkar mitt dammiga ansikte rent
Otaliga människor Slungade till frågornas brant
Fast nånstans mellan noll och ett
Och skymtar varandra ibland
Bortom stjärnorna
Trevlig resa, bon voyage
Vi kommer att ses igen I en annan tid
Fast vi inte når varandra
Vi går sida vid sida
-Du borde ha gjort det tidigare! -Verkligen.
Senaste nytt. NASA har gått ut med att koreanska astronauten Joo Nan-young,
som åkte till Mars i november, för närvarande är försvunnen.
Man tappade signalen efter ett hastigt väderomslag
och situationen för dr Joo är osäker sen drygt en timme tillbaka.
Fick hon med sig ett paraply?
På en informationsträff berättade NASA om sina planer på
att börja övervaka utforskningszonen med fokus på väderrelaterade olyckor
från Demeter, som fortfarande kretsar…
Jay…
Jag är rädd.
Jag måste få komma in. Det gäller herr Joos familj!
Besökstiden är slut. Du får komma tillbaka… Hallå!
Herr Joo.
Får jag låna den här en liten stund?
Vill du också skicka ett meddelande till Mars?
Ja.
Mamma!
Nan-young!
Nan-young, du kom.
Jag ville…omge dig med ljus.
Vad ska vi äta?
-Snabbnudlar kanske? -Nu igen?
Jag ville inte att du skulle märka…
…minsta spår av mörker inom mig.
Hur kan en nolla som jag…ha mage att vilja ha nån så speciell som du?
Jag sa åt mig själv att sluta upp med det,
men varje morgon vaknade jag och började söka efter spår av dig.
Du lärde mig varje dag att ljuset och mörkret är oskiljaktiga…
…att man inte kan omfamna ljuset om det inte också finns mörker.
Kom igen.
Kom igen, då.
All denna osäkra väntan…
Jag ska erkänna att det gör ganska ont ibland.
Men en sak som är lika säker som smärtan…
…är att jag aldrig ger upp om dig!
Så snälla…ge inte upp om mig heller.
När väntan är över, kom tillbaka
och rädda mig.
Jay!
Förlåt att jag inte kom tidigare.
-Hördu, lipsill. -Jag gråter inte!
Så du är bara snorig?
Nej, sluta!
Nej, Jay. Lämna mig inte!
Snälla, stanna. Jag ber dig, Jay! Gå inte!
Snälla, lämna mig inte här!
Jay, snälla!
Huvudsystemet fungerar normalt.
Manuellt läge aktiverat.
NY VIDEO HAR TAGITS EMOT FRÅN: 6K3JYJ
Vad varmt det är.
Mamma?
Mamma…
Jag älskar dig.
Jag klarade det!
Nan… Nan-young.
Nan-young!
Och förresten…
-Nan-young, var är du? -Jag lever.
Jag fick ditt meddelande.
Du lät så annorlunda på nåt sätt. Men du är väl Jay, va?
Det är nog bara för att jag är här. Det känns som en dröm.
Det är ingen dröm. Definitivt inte.
Nu kom jag just ihåg en sak.
Det är en grej som jag aldrig fick sagt.
Jag älskar dig.
Nan-young!
Tack gode gud att jag hittade dig!
Här borta, hon lever! Åh, herregud!
Det är dags för dagens historiska nedslag.
Den här händelsen skakade inte bara Korea, utan hela världen.
Och vad som fascinerade världen än mer än dr Joo Nan-youngs mirakulösa räddning
var hennes upptäckt av guldadonisen medan hon kämpade för sitt liv…
Ibland behöver man få distans för att kunna se saker klart.
Saker jag inte tänkte på innan jag åkte.
Men som fanns där hela tiden…
…där de alltid hade funnits.
Under mina fötter…
…framför mina ögon…
…och inom oss.
Och…
…i ljuset från vår stjärna.