Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Redatelj nas prijekorno gleda, idemo dalje.
Tema su prijemni ispiti za srednje škole.
Naš slušatelj Uspavano janje kaže: „DJ Naoto, dobra večer.”
Dobra večer.
„Mrzim učiti za prijemne.
Želim umrijeti.”
Ajme. To nije dobro.
„Nije da mrzim učiti, samo…”
Masamune, znaš li ovo?
Nemam pojma.
Krekeri Happy Turn su tako dobri!
Senba, daj da vidim.
Ne diraj knjigu tim prljavim prstima!
Tragično je što ne poznaješ sreću.
-Briga me za tvoju sreću. -„Znam da nije važno…”
Ako zna da nije važno, zašto piše u emisiju?
Happy Turn!
Zašto prdiš pod prekrivačem?
-Smrdi kao kuga! -Koja trulež!
-Mozak mi trune. -Smrdi po kiselim krastavcima.
Uh!
Što je to?
Čeličana…
TJEDNIK SHONEN ZONDAG 1991.
„Ne želim ništa raditi i nije me briga za budućnost.
Zašto se onda moram toliko truditi?
Kao da sam uvijek u mraku, kamo god pošao.”
U tom smo trenutku znali.
„Znam da nije važno…”
Iako nam nitko nije objasnio.
Iz nekog smo razloga znali.
Da je ovo mjesto drugačije od onoga na kojem smo prije bili.
„Mislim da bih onda mogao postati bolja verzija sebe.
Ako upadnem u srednju…”
Masamune, ideš?
Požuri se, Masamune!
„Čitat ću jednu knjigu tjedno i ponekad pomoći roditeljima.
Molim te, daj da prođem.
Molim te, Bože!”
Nebo se raspucalo!
Hej, to je…
Iz čeličane se diže dim.
Je li to stvarno dim?
Dim ih grize!
Pukotine…
Zatvaraju se.
MABOROSHI
Spremni, sad!
Masamune Kikuiri, 14 godina.
Gotov je. U nesvijesti je.
Masamune, hej!
Ispustio je tako čudan zvuk.
Masamune, kako je bilo?
Vidio sam.
Masamune Kikuiri ima dugu kosu.
Prestani!
Sasakura, prestani s napadima napaljenosti.
Ne mogu si pomoći, Masamune straga izgleda kao cura.
Ti si deblji, imaš veće sise.
Kako erotično!
Ne smeta mi kad mi kažu da izgledam kao cura.
To ne znači da volim dečke.
Volim cure,
ali nijednu posebno.
A ipak…
Masamune, pogledaj.
Mutsumi Sagami.
Oprostite!
Ajme, prekrasno!
Unutarnja strana koljena…
Kako seksi!
To je malo previše određeno.
Hvala ti na komplimentu.
Prestani se izražavati kao neki starkelja.
I ona je baba.
Masamune Kikuiri mrzi Mutsumi Sagami.
Vi koji niste predali Obrazac za samopraćenje
svakako ga dovršite do vikenda.
Kikuiri, mislim na tebe.
Ali to je tako besmisleno.
Uvijek pisati isto da izbjegneš promjenu.
Napiši bilo što i gotovo.
I tako ih ne čitaju.
To nije istina.
Na mene su se naljutili jer sam promijenio snove za budućnost.
Što si napisao?
„Igračka Mutsumi Sagami.”
Naravno.
Što vidiš u njoj? Tako je obična.
Super mi je što djeluje tako povodljivo.
Vodim te! I opet!
To boli!
-Još jednom! -Rekao sam da boli!
Iz nekog smo razloga, kad god bismo se družili,
namjerno radili teške ili bolne stvari.
-Idemo opet? -Što?
Pustite me.
Opet?
Masamune, požuri se.
-Ja sam. -Masamune?
Jelo je uskoro gotovo.
Dobro došao kući.
Striče, ti si ovdje?
Evo svinjetine s đumbirom.
Ali nema đumbira, samo češnjak.
Izgleda isto, ista stvar.
Da, kako ti kažeš.
Tokimune, moraš se najaviti kad dolaziš.
Skuhala sam samo dvije šalice riže.
U redu je. Dok ima ovoga, dobro sam.
Želim znati sve!
„Želim znati sve”?
Tako je!
Djede, opet nisi zatvorio vodu u dvorištu.
Zaboga!
Muškarci u ovoj obitelji…
OBRAZAC ZA SAMOPRAĆENJE
Masamune Kikuiri je…
Nisu li alkohol i cigarete loši?
Neprihvatljivi za nekoga tko radi za boga.
Čeličana sada radi sama.
Mi se samo pravimo da radimo.
Održimo jutarnji sastanak, obavimo par provjera.
Možda pogledamo kamo ide dim. I to je to.
Crtao si?
Želiš li raditi ilustracije za naše mjesečno izvješće?
Ne, hvala. Neugodno mi je kad se toliko trudiš.
Daj, dijete se ne bi trebalo brinuti…
Nisam dijete.
Iako ne znam hoću li ikada odrasti.
Ovo je drugi put danas.
Događa se sve češće.
Grozno! Sirota Sonobe!
-Što je bilo? -Jutros ih nije bilo.
Što?
Kriv je neki dečko, zar ne?
-Ne budi smiješna. -Hej!
Miči guzicu s Harinog stola.
-Što? -Grozno.
-Razvedri se, Sonobe. -Prožet ću ga mirisom.
Najgori si!
Oprosti, samo idi.
Dobro.
Ipak je bila ona.
Perverznjak.
Vrati ih.
Moje su.
MUTSUMI SAGAMI
Hvala Bogu!
Ove su prevelike za hodanje.
YUKO SONOBE
Sonobe?
Sonobe je počela.
Ona je prva ukrala moje školske cipele.
Budući da mojih nije bilo, obula sam njezine.
Što? Ne razumijem.
Jedna drugoj kradete cipele?
To je kao vaša igra s padanjem u nesvijest.
Sve to radimo iz dosade, zar ne?
Želiš li da ti pokažem nešto
što će odagnati dosadu?
U ovom se gradu osjeća posvuda.
MIFUSE, GRAD ČELIKA
Dah beživotnih stvari.
AUTO SNACK MIFUSE
Hej, čekaj!
Ne možemo nikamo otići.
Sve je počelo
onom eksplozijom, one noći.
Rezultati istraživanja su stigli.
Tunel je zatvoren zbog klizišta.
A ne možemo otići morem zbog oceanske struje.
Na tu ćemo temu poslušati Mamoru Sagamija,
zaposlenika čeličane Mifuse
čija obitelj generacijama služi u hramu Mifuse.
Gradonačelniče, hvala.
Nije li to otac Mutsumi Sagami?
Što?
G. Akimune, sad ću govoriti ja.
Samo naprijed.
G. Sagami, požurite se.
Od vremena industrijske revolucije
mi, žitelji Mifusea,
živjeli smo oslanjajući se na blagoslov metala iz planine Kanzari.
Međutim, razmislite o ovome.
Hram Mifuse štuje samu planinu.
Drugim riječima, ovaj grad svo to vrijeme crpi božanstvo.
Da, mislim da nas je sada
sustigla božja kazna!
-Ne kužim. -Bog će nam nešto dati?
Tko je ovo?
Ne znaš?
Sagamijev je sin jedinac poznati ekscentrik.
Neznanje je uistinu dar!
Ono što sada vidite nije ona ista čeličana!
Nakon eksplozije se promijenila!
Pretvorila se u božanski stroj, Sveti stroj!
A taj nas je Sveti stroj zatočio u Mifuseu!
Ovo je ludost!
Što ćemo ako nas odrasli uhvate?
Hej, čuješ li glas?
Nedugo nakon govora Sagamijeva oca saznali smo.
ZABRANJEN PRISTUP
Nismo bili zatočeni samo na ovom mjestu.
Sveti nas je stroj odvojio i od godišnjih doba.
ZABRANJEN PRISTUP - SAMO ZA OSOBLJE
OPASNOST
Masamune Kikuiri.
Zatočen u beskrajnoj zimi s 14 godina.
PETA VISOKA PEĆ
Vodila me ruka osobe koju mrzim, Mutsumi Sagami.
Hej, prestani…
Dovela me do zatočene djevojke.
Hej, čekaj malo!
Fuj, smrdi.
Smrad je šokantan, zar ne?
No nisi se iznenadio kao što sam mislila.
Bio sam previše šokiran.
Što je toj curi?
Malo ti sliči.
Prestani. Odvratno.
Što je onda ona?
Kako ti izgleda?
Kao majmunica? Gorila? Čimpanza?
Ja bih rekao vučica.
Je li ovako dobro?
Da.
Uglavnom, kažu da je ne smijemo pustiti van.
Zato su me zadužili da se brinem za nju.
Tata te nagovorio na to?
S obzirom na njezinu veličinu, kupanje je komplicirano.
Dobro bi mi došla muška pomoć, no jasno ti je zašto je to problematično.
Zato sam dovela tebe, jer si ti kao curica.
Molim?
Tako si izgledao kad te Sasakura uhvatio za sise.
To mi se nije svidjelo!
Idi kvragu!
Nemoj mi sad glumiti prostaka. Ne pristaje ti.
Idem kući!
Dođi ponedjeljkom, srijedom i petkom, Masamune.
Sad smo si dobri?
I ti mene možeš zvati Mutsumi.
Što?
Znaš li znakove za moje ime? „Šest grijeha”. „Mu” je šest, a „tsumi” grijeh.
Ne izmišljaj glupe laži.
Prije „harmonija” i „stvarnost”.
Dakle, zanimam te.
Vučica.
Nije ona vučica, ja sam.
Ja sam ona koja je vikala: „Vuk!” Puna laži.
Masamune, dođi po djeda. Ima sastanak za upravljanje kriznim situacijama u 20 h.
Masamune!
Da! Samo malo!
Uđi.
Masamune Kikuiri ima vozačku dozvolu.
Ne mogu vjerovati da je vožnja auta jedino pravo odraslih koje imam.
Na selu bez auta ne možeš ništa.
Ti ne možeš ništa ni s autom.
Ja sam Soji Kikuiri.
Imam 74 godine, nemam suprugu.
Nemam hobije.
Pati od leđobolje.
Ne morate ustajati.
Hitoshi Tachibana.
Imam 80 godina.
-Ili možda 90? -Zar je prolupao?
Ne, oduvijek je takav.
Slušajte.
Kad se svijet vrati u izvorni oblik,
ako ste se vi promijenili, moglo bi biti problema.
Zato periodički provjeravamo jeste li se promijenili u odnosu na prije.
Ako je došlo i do najmanje promjene, pokušajmo je ispraviti.
Masamune, slušaš li radio?
Ne, emisija je uvijek ista, s napornim pismima.
Znaš kako DJ ne odgovori, nego pusti pjesmu?
Neprestano sam to slušao i pitao se što znači.
I onda sam shvatio da i ja želim postati DJ.
Ali Senba, ti djeluješ kao tip koji ne želi biti javna osoba.
Da.
Da se ovo nije dogodilo, vjerojatno ne bih imao takav san.
No budući da se ne smijemo mijenjati,
na Obrazac za samopraćenje pišem: „Preuzeti obiteljski posao”.
To je supruga g. Yamazakija.
Bili su tako sretni kad je napokon zatrudnjela.
No ovo se dogodilo prije poroda.
Dok je beba još bila u utrobi.
Upoznat ćemo je kad se izvučemo odavde.
Da.
„Tajno filozofsko umijeće Energeia”?
Grozno.
Stric je čak došao po tebe. Dokad ćeš izbjegavati posao?
Znaš, Energeia je ponašanje svojstveno ljudima.
Kad zanemariš vrijeme potrebno za radnju.
Radnja i cilj postaju jedno i samo živiš u trenutku…
Ne možeš zauvijek bježati.
Bježim cijeli život.
Svojedobno sam bježao od studija i prekinuo ga.
Pobjegao sam i od tvoje majke, ali ona me slijedila u Mifuse.
-A onda smo napravili tebe. -Grozno sročeno.
Ništa od toga nisam požalio.
S tvojom je mamom lako biti, a ti si zanimljiv tip, Masamune.
Ali…
Sada je nemoguće.
Više ne mogu pobjeći.
Sjećaš se što je rekao onaj Sagami?
Ako se bijes Svetog stroja utiša, svijet se možda vrati u normalu.
Ubrzo nakon toga tata je nakon dužeg vremena otišao u svoju noćnu smjenu.
I nikada se nije vratio.
OBITELJ: MAJKA, DJED
SIGURNOST NA PRVOM MJESTU
Stari, ovo je koma.
Raditi za tog tipa je pakao.
Kaže da o bogovima Mifusea zna više od ikoga.
Nekoć je bio obični luzer.
Hej! Zovu te, Kikuiri.
Hej, onamo!
PETA PEĆ
Želiš jesti ovo?
Jesti!
Znaš govoriti, ha?
Go… voriti?
Čuj, tko si ti?
Izgledaš kao Mutsumi Sagami.
Jeste li blizanke?
Mitsumi?
Cura koja dolazi brinuti se za tebe.
Cura! Tsumi!
Mitsumi!
Želiš li i ti ime?
Što kažeš na „Itsumi”, kao „pet”?
Mitsu?
Mitsumi!
Ne.
Itsumi!
Ja sam Masamune.
Masamine! Cura!
Ja sam dečko!
Dečko!
Cura!
Hej, Itsumi!
Mogu li je tako zvati?
Vlak?
Hej, Mitsumi!
Je li ovo tvoje igralište?
Pazi!
Hej! Gdje si?
Ima li koga?
U patroli smo.
Kamo si otišla?
Ajme, opet si narasla!
Gledaj kako je narasla!
Pogledaj je, skoro je potpuna. Prava žena!
Što? Mutsumi nije ovdje?
Ne smiješ se približavati.
Ne želimo da se zaljubiš u mene, zar ne?
Čini se da se Mutsumi dobro brine za tebe.
G. Sagami, zar ne možemo naći drugi način?
Umjesto da je držimo zatvorenu ovdje.
Što?
Sveti je stroj svašta prošao da je ovamo dozove.
Njoj je suđeno da bude žena bogova!
Dokle god imamo nju,
Sveti bi nam stroj jednoga dana mogao oprostiti!
-A ipak… -Što bi moj pokojni brat mislio?
G. Akimune je izgubio sposobnost pravilnog prosuđivanja.
Šteta, bio je moja desna ruka.
G. Sagami…
U ovom me svijetu
moraš slušati.
Nemoj me razočarati, Tokimune.
Što je ovo bilo?
OBITELJ KIKUIRI
Kava s jajem? Kako nostalgično.
Kao student sam je često pio.
Sjajna je!
Jeste li ti i mama išli na isti faks?
Da. Kad je Misato došla u moj dom, upoznala je mog brata.
Slučajno sam odigrao ulogu Kupida.
Striče, ti radiš na Petoj visokoj peći…
Jesi li bacio oko na mamu?
Može li netko ovo odnijeti Sagami?
Ja ću.
Hvala, Sonobe.
Da idem s tobom?
Danas nemam nikakvih obaveza.
Ne.
Što?
Nepopularne se cure uvijek žele družiti s popularnima.
Nadaju se mrvicama.
On stalno nešto laje.
-Donio sam svoje stare knjige. -Odlazite, duhovi!
Duhovi…
POSPANI DUH
Je li ti hladno?
Baš si čudna.
Izvoli.
Ovo je ručni rad.
Dala mi ju je Mitsumi!
Nije ni čudo što je ružna.
Mislio sam da mrziš Mutsumi Sagami.
Ne govoriš kad je ona u blizini.
Čuj…
Nikada ne poželiš otići odavde?
Iako čak ni da odeš
ne bi daleko stigla.
Sonobe?
Zašto si ovdje?
Lagala je. Markirala je.
Što?
Ono je Mutsumina kuća.
Ha? Zašto?
Kuća Sagamijevih je kod hrama Mifuse.
Mutsumi je posvojena.
Što?
Majka joj je umrla malo prije no što je svijet postao ovakav. Sad je sama.
Sonobe, ti…
Obitelj Sagami htjela je nasljednika.
Ali onog tipa ne zanimaju žene.
Zato je obitelj Sagami odabrala moju mamu koja je već imala dijete.
No u sadašnjem svijetu nasljednik više nije potreban.
Zato su me izbacili.
-Koji vrag, Mutsumi… -Mutsumi?
Oslovio si je prisno.
Znala sam.
Što si znala?
Dobro.
Ja sam kriv?
Ako imaš auto, povezi je.
Ti si kriv.
CEDAR
Hej!
Ti i cura iz čeličane ste u rodu, zar ne?
Nismo u rodu.
Lažljivica.
Nije da je mrzim.
Samo, kad god sam s njom…
Nekako sam nervozna.
Što? Ispit hrabrosti?
Da. Čuo sam da to mjesto opsjedaju duhovi.
Tunel Kanzari.
Duhovi radnika koje su ubila čudovišta iz dima.
Što?
Ako odemo u tunel, odrasli će se ljutiti.
Ako nas ne uhvate, neće.
Zvuči zabavno. Ali druženje s dečkima noću?
Svi će nas zafrkavati.
-Kako god. Koga briga hoćete li doći. -Što?
-Daj, stari. -Nisam tako mislio!
-Probudio se moj unutarnji demon. -To nije isprika!
To nije demon, to si ti!
-G. Nitta, pomozite mi svojom moći! -Ja ću ići.
Ne, Sonobe! Zašto?
Ti mrziš strašne stvari!
Ako Sonobe ide, idem i ja.
Stvarno?
Sad imamo dvije cure.
To!
Što? Yasumi?
Čekaj, nemoj reći…
KOLODVOR MIFUSE
-Stvarno je jezivo. -Sto godina nisam bila na kolodvoru.
Tunel je zatrpan zbog klizišta.
-Kad uđete duboko, napravite grafit. -Sonobe, jesi li dobro?
Grafit? To je vrlo neodređeno.
Nešto što dokazuje da smo ondje bili.
Dobro, prvi par!
Što?
Tko je sljedeći?
Mokro je.
Da ga napravimo ovdje?
Ja mogu ići dalje.
Čak i ako nastavimo dalje…
Dobro. Ja ću prva.
Gotovo.
YUKO + MASAMUNE
Tko je Yuko?
Ja.
Mrzim te stvari, prestani.
Ne sviđam ti se?
Što? Zašto bi…
Mislim, ti se meni sviđaš.
Ali zašto?
Mislim da mi se sviđaš.
Puštaš me da sjedim na suvozačkom.
Čekaj, mislim da ljubav ne funkcionira tako.
Znači, zaljubljen si u Mutsumi?
To ste vi?
Sasakura je rekao da je čuo čudan zvuk.
Da! Zabrinuli smo se pa smo vas došli potražiti.
Što?
Hej, što je ovo?
Ne, to je…
-Ljubavni kišobran? -Ne!
Što? Ne moraš ga skrivati.
Glupane! Prestani!
Zašto? Hej…
-Sonobe! -Čekaj, Sonobe!
TUNEL KANZARI - ZATVOREN
Sonobe!
Nebo!
Baš kao onog dana!
-Mutsumi. -Što?
Igrali smo svoje igre da pobjegnemo od dosade, zar ne?
Da prikrijemo nagon za bježanjem.
A sada ja…
Tako se sramim da želim pobjeći.
Moji osjećaji
pretvorili su se u predstavu.
Hej, ono je…
Dim!
Izgleda kao vuk!
Dolje, Sonobe!
-Sonobe! -Sonobe!
-Nevjerojatno. -Ovo je ludo!
Sonobe…
-Što da radimo? -Ne znam.
Što…
Sonobe…
Što ovo znači?
Molim vas, smirite se i nemojte paničariti.
Kako da budemo mirni?
Kažu da ju je pojeo vuk od dima.
Neka nam netko objasni!
Ako opet kažete da je ovo kazna…
Mljac!
Je li stvarno pojedena?
Pojeo ju je vuk, ovolikih usta?
Nisam sigurna.
Izgledalo je kao…
Nestala je čim ju je pogodilo.
To je to!
Siguran sam da ste svi ovo već vidjeli.
Dim iz čeličane diže se ravno u pukotine na nebu.
To je vuk od dima kojeg je stvorio Sveti stroj.
Sveti vuk!
-Sveti vuk? -Sveti se stroj trudi održati ovaj svijet.
Pokušava zatvoriti sve pukotine koje se pojave.
Ako želite preživjeti, ne prepuštajte se osjećajima.
Možda se dogodilo nešto što je izazvalo pukotinu u njezinom srcu.
Opustite se!
Svi dijelimo istu sudbinu.
Svi osjećamo istu bol, u istom svijetu.
Zato ne smijemo ni sanjati o tome da pobjegnemo.
Gdje je Masamune?
TRGOVAČKA ČETVRT MIFUSE
Pojavila se velika količina dima.
Molimo vas, odmah se vratite kućama i dobro zatvorite vrata.
Dok ne potvrdimo da je opasnost prošla, molimo vas da ne izlazite…
Što radiš, Masamune?
Striče?
Požuri se kući.
Svi su tvoji prijatelji već otišli.
Ja ne želim!
Zašto moramo biti zatočeni kod kuće?
Već smo zatočeni u Mifuseu.
-Smiri se, Masamune. -Ne.
Ne želim biti ovdje.
Želim ići u grad s velikom knjižarom i kazalištem!
I želim svašta učiti i vidjeti.
Želim biti ilustrator.
U redu je.
Što je ovdje u redu?
Ne mogu ti vjerovati, striče!
Ti si znao za Itsumi!
Itsumi?
Zašto? I tata je znao za nju, zar ne?
Ondje ste je zatočili i to vam je bilo u redu?
Zašto mi ne odgovoriš?
Zašto ništa ne kažeš?
To dijete…
ne bi trebalo biti ovdje.
No, idemo.
Štitit ću te u bratovo ime.
Tebe…
I sve vas.
Nitko te to nije tražio.
ZALJUBLJENA U MENE
Masamuneu Kikuiriju je prvi put cura rekla da joj se sviđa.
ZALJUBLJENA SONOBE JE NESTALA
JA SAM KRIV
SVE SE TO DOGODILO
ZATO ŠTO SAM JA ZALJUBLJEN U MUTSUMI SAGAMI
Probudio sam te? Oprosti.
Smrdiš, ali nekako sam opušten.
Razumiješ li ga ti?
Osjećaj zaljubljenosti.
Zaljubljenosti?
Ja ne razumijem.
Sonobe se zaljubila zbog suvozačkog sjedišta.
Ja znam da to ne ide tako.
Toliko znam.
No ni sa mnom nešto nije u redu.
Za mene je zaljubljenost jako slična mržnji.
Boli i osjećaj nije dobar.
Što?
Zašto…
Masamine…
Oprosti.
Ja…
Masamine.
Itsumi.
Srce mi nije lupalo.
Samo je bilo toplo i nostalgično.
Zaljubljenost može biti tako topla.
No Sonobe to nije znala.
Ni ona ne zna.
Što radiš?
Što to radiš?
Znači ipak si muško!
Čekaj…
Što je Itsumi? Njezino ime?
Tako je!
Ima jedan grijeh manje od tebe, zato se zove Itsumi!
Hajde, Itsumi!
Izvući ću te odavde.
Odavde?
Svašta ću ti pokazati!
Zašto plačeš?
Što ti radiš ovdje?
Masamune!
Itsumi, bježi!
Mutsumi, oprosti.
-Dođi sa mnom! -Čekaj! Hej!
Kako se usuđuješ izazivati bogove? To je svetogrđe!
Peron je ogroman.
Zašto je kod Pete visoke peći vlak kad je peron ovdje?
Zato što…
Itsumi?
Što je ovo?
Iza pukotina
pogled je drugačiji.
Itsumi!
Itsumi, stani! Opasno je!
Vidi!
Masamune, gdje si?
Gdje je žena bogova?
-Ako je ne vratimo, svijet će… -Neće ići!
Ti si…
Ne miči se, Masamune!
Zašto se ne mogu pomaknuti?
Vidi!
Usuđuju se izazivati bogove?
I ja želim vidjeti!
Želim vidjeti još mnogo toga!
Vidi više! Više!
Možda ta mala može…
Ne!
Želiš vidjeti više, zar ne? Puno više!
Više!
Itsumi, ovo je…
O, ne!
Vidi ti to.
Čak ni ta cura ne može otići kroz pukotine.
Već sam se zabrinuo.
Ajme, izlazi!
Sveti vuk!
Zacijeli rane ovoga svijeta!
Striče!
Ono što smo vidjeli s druge strane…
-To je stvarnost. -Hej, šuti!
Tokimune, to bi trebala biti tajna.
Više to ne možemo skrivati.
Zatočeni smo u Mifuseu za kaznu.
No jednog ćemo dana moći otići.
To je…
Laž koju smo vam govorili da ne izgubite nadu.
Možda je to bila laž, ali vrlo mala.
Točnije, ovaj je svijet
antistvarnost koju je stvorio Sveti stroj.
Zato se ne razlikuje puno…
Itekako se razlikuje!
Ako ovo nije stvarnost, što smo mi?
Jesmo li mrtvi?
Jesmo li izmišljeni?
Zar smo nematerijalni?
Dakle, Mifuse i svi mi smo lažni? Zvuči dobro.
Zašto ste šutjeli?
-Sve nam objasnite! -Znači, nikada ne možemo napustiti Mifuse?
Kakve veze ima što ovaj svijet nije stvaran?
Dok nemate pukotinu na srcu, nije važno!
Jesmo li lažni? Ne. Mi smo prolazna iluzija.
Zato naši životi mogu trajati vječno!
Ne treba mi takva vječnost!
Što?
Ne želim zauvijek zaglaviti u ovom gradu.
Nikada ne možemo odrasti.
Ne mogu više!
Dobro, mislim da smo čuli dječakovo mišljenje.
Vječno postojanje ovog svijeta od najveće je važnosti!
Kako bismo to postigli, ona se cura mora vratiti u Sveti stroj!
Ne opet to!
Sad je dosta, g. Sagami.
I kad je bila zatvorena, pukotine su iz godine u godinu bile sve veće.
Koliko god Sveti stroj zatvarao pukotine,
kraj ovog svijeta je blizu.
Doći će kraju?
-Kraj? -Doći će kraju?
-Kako to misli? -I što onda?
-Samo malo! -Hoćemo li i mi nestati?
-Umrijet ćemo? -I tako nismo živi.
Tokimune, što si učinio?
Svi smo te slijedili
jer nismo imali pojma kakav je ovo svijet i bili smo izgubljeni.
No sada pitam sve. Trebamo li pravila da prevarimo svijet koji se bliži kraju?
Dobro pitanje.
Ako se i tako bliži kraj, ne moramo slušati Sagamija.
-Tako je! -Trebamo raditi što želimo.
To nema smisla!
Poludio je! Što? To su obične gluposti!
G. Sagami.
Nikoga nije briga što će se dogoditi ovom svijetu?
Zar nitko ovdje ne razmišlja kako treba?
Zar sam samo ja razuman?
Dosta je, starče.
Mutsumi.
Ti…
Ovaj je svijet možda iluzija, ali ti trebaš biti realan.
Ako se bliži kraj, trebamo pojesti rakove iz leda.
Ne mogu vjerovati da smo ga slušali.
Bome je puna energije.
Kakva je bila stvarnost?
Izgledala je kao ruševina.
Zbog nesreće?
Sigurno je bilo puno mrtvih.
Ako nema čeličane, sigurno je i Mifuse gotov.
Mifuse?
Zapravo smo svi već nekako bili shvatili.
Birali smo igre koje nanose bol.
Jer…
Zapravo nikada nismo osjećali bol.
Stvari koje ne nestaju ni kad ih izbrišeš.
Živiš u zimi, a nikada ti nije hladno.
A cijelo se vrijeme nekako držiš tih nejasnih osjećaja…
Cijelo smo vrijeme znali.
VAŽNE NAPOMENE
Svi smo mi iluzija.
U redu je! Sada možeš i priznati osjećaje.
Ali ja…
Nije tako lako.
Mislim…
Rekla si da bi bilo čudno ako ste u istoj školi,
ali sada znamo da je to nemoguće.
Zaljubljena si, zar ne?
Jesam.
Zaljubljena sam, ali…
Boli?
Zaljubljena… Boli?
Boli, ali… Kako da kažem?
To je slatka bol.
Hara, oprosti, ali to je urnebesno.
Što je tako smiješno?
Slatka?
Želi reći da boli, ali je i slatko.
Boli, ali ti se sviđa. Zar ne, Hara?
-Zauvijek ću te ušutkati! -Mazohistice!
Prestani!
Hej, autobus stiže!
Baš ste bliske. Zajedno ste?
Što?
Ne, Hara nije zaljubljena u mene…
Baš si puna energije, Hara. Usprkos svemu.
Uvijek!
Dođite po njih kad vas prozovem.
Aoyama.
Ovdje.
-Ueda. -Ovdje.
-Sada nema smisla uzimati ih. -Ovdje.
-Možemo ih spaliti. -Kikuiri.
Ovdje!
Ipak ih nisi morao predati.
Ispričavam se.
Možda si imao pravo.
SAMOPRAĆENJE - UKINUTO
Postoji li u ovom svijetu išta…
što je ispravno?
Senba?
Hej, nemojte gledati!
Dobit ćete pukotine na srcu!
Bogovi nas stavljaju na kušnju!
Stvorili su ovu tešku situaciju
da bi se otkrili pravi junaci koji će voditi budale u ovoj zemlji!
Super! To je to!
To! Ja sam junak? Sjajno!
Dršćem od uzbuđenja!
Baš su energični.
Obrve Senbinog oca iste su kao Senbine.
Da.
Zašto ljudi moraju nestajati?
Vidiš, Senba je imao san.
San?
Kvragu, ne mogu više.
Sve je to gomila sranja.
Dosta je uzrujavanja, doći će vuk.
Sigurno je u redu?
Naravno!
Ja ću se brinuti za nju dok ste vi u školi.
Masamune tako rijetko išta traži.
Hej!
Oprostite, djede.
U redu je, još ne zna bolje.
Slatko…
Zaljubljena!
To je dobro! Pojedi još.
Ali ne boli.
Masamine!
-Vidi! -Moja jakna.
Dobro ti stoji.
Koristila sam kadu.
Dobro.
Je li bilo dovoljno ručnika?
Da.
Što?
Gledaj. Gotovo je, Mutsumi.
Tata i djed će ih jahati, ha?
To je nekako slatko.
Stigle su večernje novine.
Ove će godine ipak biti vatrometa za festival Obon.
Vozit će i vlak čeličane?
Ovo će valjda biti zadnji put.
Da, bit će zadnji put.
Skuhat ću kavu.
TRAJU PRIPREME ZA USTAVNU REFORMU
To je opasno!
Sada vidimo stvarnost i u zatvorenom?
Sveti vuk.
Zašto nisi iznenađena?
Djevojčica je nosila ruksak.
S imenom.
Saki Kikuiri.
Itsumi je naše…
Ona nije moje dijete.
Ali ta si žena bila ti!
To sam ja u stvarnosti.
Ona je potpuno drugačija od mene u ovom svijetu.
Ali kad smo jeli ponašala si se kao Itsumina majka.
Da sam ja njezina majka,
ne bih je tako zatvorila.
Ne bih dopustila da toliko godina pati.
No ona je osoba sigurno bila nježna majka.
Čak i sada
još uvijek čeka kćer koja je nestala.
Ali nema načina da se Itsumi vrati u stvarnost.
Ozbiljno?
Ozbiljna sam.
Stvarno? Ovo je neočekivano.
Nisam znao.
Nisam ti planirala reći.
Ali…
Više se nemam čega bojati.
Zanima me što ti osjećaš, Nitta.
Zašto ne bismo bili zajedno?
Stvarno?
Stvarno.
To znači da se i ja tebi sviđam?
Valjda, malo…
Hara, čestitamo!
Poljubac! Hajde, poljubite se!
Ljubav pobjeđuje sve!
Daj, trebao si ići kući s Harom.
Ne.
Zaključio sam da će mi biti zabavnije s mojim jadnim frendom.
Mislim da ima nešto i između Masamunea i Mutsumi.
Siguran sam.
Da, sigurno.
Definitivno joj je dirao sise.
MIFUSE
VIDEO IGRE - AUTO SNACK MIFUSE
Upalio sam grijanje. Možda se malo prosušimo.
Nikad prije nisam vidio kako netko nekome izjavljuje ljubav.
Što?
Mislio sam da Hara ima više samopouzdanja.
Drhtala je, kao da je slaba.
Hara je prava curica.
U Obrascu za samopraćenje napisala je da želi biti supruga voljenoj osobi.
Što si ti napisala?
Teta u vrtiću.
Uvijek lažeš o nevažnim stvarima.
Bolje nego da sam tvrdoglava i ne napišem ništa, zar ne?
Mogao si bar napisati da želiš biti profesor likovnog.
Budući da si dobar crtač.
Kako znaš da volim crtati?
Ne znam voliš li, ali znam da si dobar.
Već godinama idemo u isti razred, znaš?
Kužim…
Da, sad sam siguran.
U što?
Zaljubljen sam u tebe.
To nije fer.
Misliš da me, ako me imaš u stvarnosti, možeš imati i ovdje?
Znala si, zar ne?
Da sam oduvijek zaljubljen u tebe.
Znala si od samog početka!
-Zato si iskoristila moje osjećaje… -Znala sam.
Mutsumi.
Ali…
Nisam zaljubljena u tebe.
Hej!
-Čekaj! -Neću čekati!
-Stvarno si glup, Masamune! -Hej, ja…
Mi nismo isti ljudi kao u stvarnosti!
Nismo ni živi!
Ništa od toga nije važno!
Ja… Žao mi je.
Vidiš?
Nemam miris, zar ne?
Jer ja sam iluzija.
Kriv je snijeg.
Upija mirise i oni nestaju.
Nemam miris jer nisam živa.
Ali ja…
Čujem tvoje srce. Ubrzano je.
To nema nikakve veze sa životom.
Onda…
To znači da jesi zaljubljena u mene.
Nisam.
Lažljivice.
Glup si.
Otkad sam proveo vrijeme s Itsumi
kao da napokon imam odgovor na ono što me mučilo.
Ona sve pokušava vidjeti širom otvorenih očiju.
Duboko je dira
sve što osjeti.
Shvatio sam da to znači živjeti.
To sam naučio gledajući nju.
Ali…
Ti si me naučila što dolazi poslije.
Što?
Sam me pogled na tebe frustrira.
Tvoj me govor neodoljivo privlači.
Živciraš me, a istodobno mi pokrećeš srce.
Nije stvar samo u Itsumi.
I ovdje sam živ.
To snažno osjećam kad sam s tobom.
I tvoje je srce ubrzano, Masamune.
Kad učinim ovo,
ubrza se još više.
Pretvara se u kišu.
Ljeto je…
Oprosti.
Sada ne želim stati.
Kao da ću eksplodirati.
Moja prsa…
Mogla bi implodirati.
Boli…
Boli.
Boli!
-Požurite se! -Idemo!
Dim…
Stao je.
Tako puno pukotina.
Nitta! Bježi!
Što?
Nisu samo na nebu?
Što se dogodilo?
Itsumi!
Itsumi, zašto si ovdje?
Izostavljena!
Izostavljena sam!
Što to govoriš, Itsumi?
Jao! Itsumi, smiri se!
Hitna obavijest.
Sveti je vuk stao. Molimo da se hitno evakuirate.
Ti se pripremi za evakuaciju!
Ako se nalazite u području Momose ili Ashina, molimo da se evakuirate u…
DRUŠTVENI DOM MIFUSE
Kad su saznali istinu, mnogi su poželjeli nestati.
Sveti je stroj neprekidno radio da zatvori pukotine na našim srcima.
Nastavio je proizvoditi Svetog vuka.
Možda je to preopteretilo visoku peć.
Netočno.
To je očito zato što vam je žena bogova pobjegla.
Tako je!
-Je li vam sada jasno, budale? -Što?
Eto te opet s tim glupostima.
Bez Svetoga vuka,
stvarnost će uskoro nagrnuti kroz pukotine.
Nažalost, naš je svijet gotov.
-G. Sagami! -G. Sagami!
Što njega muči?
Masamune, možeš li doći?
Našli smo ovo.
Bilježnica koju je ostavio tvoj tata. Pisao je u nju i nakon incidenta.
Tatin dnevnik?
Na planini Kanzari došlo je do odrona.
Pukotine su ozbiljne.
Ovo je prvi put od eksplozije čeličane.
Taj sam dan radio u noćnoj smjeni, što znači da sam u stvarnosti vjerojatno umro.
U teretnom smo vlaku pronašli djevojčicu.
Imala je jedinstven miris.
Ta je djevojčica došla vlakom iz stvarnosti.
Ako ono što nagriza svetu planinu postaje Sveti stroj,
isto se vjerojatno događa i onome što je prevozi.
Ako se ukrca na vlak, Itsumi se može vratiti kući?
To nije…
Zakoni fizike razlikuju se u stvarnosti i u ovom svijetu.
Nismo znali kako bi na djevojčicu iz stvarnosti
moglo utjecati postojanje u nematerijalnoj iluziji.
Da djevojčicu vratimo u stvarnost?
Da.
Ako, na primjer, ostari,
ili naprosto izgubi kontrolu nad osjećajima,
ovdje bi se moglo dogoditi nešto abnormalno.
Itsumini osjećaji utječu na ovaj svijet?
Da, tako mi je rekao brat.
Ali Sagami…
I ja sam to pomislio, g. Akimune!
Žena koju su izabrali bogovi ne smije izgubiti kontrolu nad osjećajima.
To bi bilo nečisto.
Onda je trebamo zaključati u Sveti stroj.
Da održimo ovaj svijet!
Filozof je jednom rekao
da je nada san koji sanjaju budni.
Saki Kikuiri.
Kakva ironija.
Zahvaljujući ovom svijetu mogao sam je upoznati.
SAKI KIKUIRI
Rodila se nakon moje smrti i sigurno donijela nadu mojoj obitelji.
Moje unuče.
Dakle, znao je.
U svijetu beznađa koji opstaje na njezin račun
Masamune danas opet crta.
Koliko god dobar crtač postao, nikada neće odrasti.
To ga neće odvesti u budućnost.
Ali…
Prestani!
…sve je bolji i bolji.
Čak i u ovom ludom svijetu ljudi se mogu mijenjati koliko žele.
To ja mislim kad gledam Masamunea.
Da.
Tako je.
Ja…
Postao sam bolji.
Ali to što sam bolji crtač ne znači da mogu otići odavde.
No čak i ako to nije važno,
crtao sam svaki dan i postao bolji.
I to me usrećilo.
Biti bolji i primati pohvale.
Koga briga ako me to ne vodi u budućnost?
Zabavno je i pokreće me.
Zbog toga se ovdje osjećam živim.
No tom smo djetetu oduzeli mogućnost promjene.
MA KOLIKO DOBAR BIO, TO GA NEĆE ODVESTI U BUDUĆNOST
Želim se promijeniti, baš kao Masamune.
No to za mene naprosto nije moguće.
Masamune.
Želim da oprostiš ocu.
Tu nema opraštanja ili neopraštanja.
Samo sam sretan što me pohvalio.
Striče, želim je vratiti.
Odvesti Itsumi u stvarnost.
Masamune.
Uh! Masamune, čuvaj djeda.
Dobro, a sada mi…
Što je?
Vidiš…
Želim ti nešto reći. Je li to u redu?
Ne, ne želim čuti.
Ako će sve završiti, neka završi time da sam dobra mama.
Izgleda kao kraj Obona.
Proslava Obona uvijek je bila zabavna.
Bilo je brdo vatrometa i štandova s hranom.
Yakisoba, ušećerene jabuke i katanuki…
Ne mislim da je ovaj svijet stvoren kao kazna.
Djede?
Isti sam kao ti.
Bogovi Mifusea
sigurno su znali da se gradu bliži kraj nakon eksplozije čeličane.
Zato su možda htjeli očuvati najbolje razdoblje naših života.
Kad su svi slavili grad. Najsretnije vrijeme.
SREDNJA ŠKOLA MIFUSE
Molim vas za razumijevanje.
Kao i u stvarnosti, tvornicom možemo upravljati sami.
Onda Svetog vuka možemo stvarati namjerno.
-Rekao si da se svijet i tako bliži kraju! -Borba nema smisla.
Imate pravo!
Možda je nema smisla čak ni ako stvorimo Svetog vuka.
No ako nam to donese još jednu godinu, ili pola…
Ne, ako ovaj svijet može opstati još samo jedan dan…
Nećemo odustati!
-To se traži! -Bravo, Kikuiri! Imaš muda!
Šališ se? Rekao si da ćeš pričekati dok Itsumi ne ode!
-Oprosti, smrtno sam ozbiljan. -Što?
Baš kao što ti želiš spasiti tu curicu, i ja želim spasiti nekoga.
Ne namjeravam dopustiti da sve završi time da si dobra mama, Misato.
Koji je njemu vrag?
Pukotine u tunelu trebale bi biti povezane sa svijetom izvan Mifusea.
Ako uđemo u tu pukotinu u vlaku iz stvarnosti…
Tko će ga voziti?
Dakle…
Samo treba pokušati!
Prije nego što taj zaljubljeni luđak oživi Svetog vuka!
Zaljubljen?
Itsumi!
Hej, prestani!
Itsumi ne ide!
Čekaj, zar se ne želi vratiti u stvarnost?
Naravno da ne. Mislim…
Vjerojatno se više ni ne sjeća prošlosti.
Čuj, ako ona ne želi ići,
možda je ne trebamo siliti?
Što?
Čuj, ovaj se svijet bliži kraju.
Stari, ona je kao zvijer.
Imamo priliku spasiti Itsumi.
Ali to bi moglo ubrzati kraj ovoga svijeta, znaš?
To je previše zlokobno!
Ali nije nemoguće.
Prestanite.
Baš kad smo…
Mutsumi.
Što si…
Hej, Mutsumi!
Hej!
Nemoj se umisliti samo zato što smo se poljubili.
Itsumi nas je vidjela.
Što?
To bi objasnilo zašto su pukotine odjednom postale veće.
Zadužili su me da se brinem za Itsumi
jer se žena bogova ne smije zaljubiti ni u koga drugoga.
No Itsumi se zaljubila u tebe.
Masamune! Itsumi!
Možemo li koristiti sirovo gorivo prvi put nakon deset godina?
Bez brige, upalit će.
Zaboravio sam ovaj osjećaj.
G. Kikuiri.
Sagami radi nešto čudno kod Pete visoke peći.
Pusti ga.
Sigurno?
Sagami je sjajan.
Od samog se početka samo htio zabavljati u ovom svijetu.
Tako je.
Mogli smo promijeniti svoju budućnost, jednom mišlju, bilo gdje, bilo kad.
A to shvaćam tek sada.
Idemo!
NOVA ČELIČANA MIFUSE
Nedostojni smo tvoje ime izgovoriti
-Veliki bože Izanagi… -Gdje je Itsumi?
Nije ovdje.
U Tsukushiju u blizini Himuka-no-Tachibane…
Ondje je stubište. Možda je gore.
Prelijepa je.
Došli smo po tebe, Itsumi!
Stvarno me namučila.
Nije htjela skinuti onu prljavu jaknu.
No ona je odabrala ostati ovdje.
Zašto se petljate kad je sama odlučila postati ženom bogova?
Nemaš pojma! Itsumi je…
Itsumi ostaje ovdje!
Koja krasota.
Majka ti je sigurno bila ljepotica.
Ipak…
Kao i ti, ima te oči koje kao da mi se rugaju.
Iako to sada nije važno.
Nikad nisam čula mamu da govori ružno o tebi.
Ni to nije važno.
Zašto je moj tata bio prijatelj ovom tipu?
Prijatelj?
Je li g. Akimune zaista rekao tako nešto?
To sada nije važno, zar ne?
To jest važno!
Idemo!
Ne!
Odgovori mi!
Prijatelj?
Brzo, za njima!
Ne! Neću ići!
Itsumi ne želi ići!
Neću!
Itsumi, smiri se.
Zašto je vlak ovdje?
Čekaj, opasno je!
Djede?
Stari, kako neoprezno!
Samo je odvažna.
Ne, ona je divlja vozačica.
Dobro, idemo ravno u tunel.
Oprosti!
Što se dogodilo?
Kikuiri!
-Dovedi Itsumi ovamo! -Masamune!
Ne vjeruj Hari!
Hej!
Odvezli su Itsumi…
Voziš tako agresivno!
Šuti, oprosti!
Itsumi!
Zaljubljenost boli, ali ta je bol drugačija.
Zaljubljenost je bolna želja da budeš s tom osobom.
Danas, sutra…
Čak i kad budeš starica!
Kikuiri i ostali su ovdje!
-Brže! -Čekaj!
-Brže! Još! -Itsumi!
Još, brže!
-Ispričavam se u njezino ime. -Nitta, razgovaraj sa zločinkom.
Dobro!
Hara, molim te, razmisli!
Ne!
Itsumi!
Što je to?
Festivalska glazba?
Stvarnost je odmah prijeko.
Sada postaje uzbudljivo!
Miči se, perverznjače!
Nazad, perverznjače!
Ne ti, Nitta!
Zašuti, ti…
Što da radim?
Nitta! Ne!
Nemoj umrijeti!
Imam te!
Znači ipak imaš srce!
Prevario si me.
Ako ne vratite ženu bogova stići će vas božanska kazna!
Sagami!
Što se više odupirete, na svoj duh navlačite veću kletvu
koja će vas odvesti u krajnju propast!
Jao! Bogovi su ljuti!
Ponestaje nam vremena! Nestat će zajedno s nama!
To ne možemo dopustiti. Ona je naša kći!
Ali nije.
Što?
Nemoj se žuriti.
Kvragu! Gurni auto!
Mutsumi!
Shvaćam. To je to.
Možemo se smijati i možemo plakati.
U ovom smo svijetu zapravo mogli biti slobodni koliko smo htjeli.
No u stvarnosti je drugačije.
Molim te! Želim ovo!
Mama!
Vidi ovo!
Želim je!
Hej, ne diraj robu!
Neću se pomaknuti dok mi je ne kupiš.
Dobro, kako hoćeš.
Mi idemo. Hajde, Masamune.
Jesi li sigurna?
U redu je.
Odustat će i doći za nama.
Saki?
Saki!
Oprostite, jeste li vidjeli djevojčicu koja je bila ovdje?
Ima pet godina i…
Izvolite ostatak.
Mogu ići kamo god žele.
A opet su iz dana u dan zatočeni s osjećajima koji ne mogu otići.
Ne želim osloboditi samo Itsumi.
Želim osloboditi i nas u stvarnosti.
Nas?
Uđite u stvarnost i mi ćemo nestati!
Nema smisla, g. Kikuiri!
-Gotovo je! -Nije gotovo!
Nije gotovo. Ne može biti gotovo!
Sveti vuk!
Stani!
Naše su molitve uslišane!
Dobro, upadaj!
Sveti se vuk vratio.
Moramo vratiti Itsumi prije no što se tunel zatvori.
U stvarnost.
-Uskoro stiže memorijalni vlak. -Oprostite.
Možete li nas fotografirati?
Naravno.
Tako je! Vlak iz stvarnosti!
Ako je ukrcamo na taj vlak…
Kako?
Nalazi se na drugoj strani.
Nešto ću smisliti.
Ušli smo u pukotinu!
Ako ovako nastavimo, nestat ćemo!
Znam!
Ali ovo je jedini način da je ukrcamo na taj vlak.
Naš slušatelj Uspavano janje kaže…
-Što? -„DJ Naoto, dobra večer.”
Senba je volio ovu emisiju.
„Mrzim učiti za prijemne.
Želim umrijeti.”
Stvarno? Ako je tako, onda umri!
Umri!
Ne izazivaj sudbinu!
Ti ne znaš što smrt znači.
Nemoj je omalovažavati!
Ni mi ne znamo što znači!
A ja i ne želim znati!
-„Mrzim osjećaj da nemam kamo pobjeći.” -Imaš, samo trebaš tražiti!
SVETI FESTIVAL
„…kao da sam u mraku kamo god pošao.”
Negdje je sigurno svjetlo!
STANI I POGLEDAJ
„Nova bi mi okolina mogla pomoći otkriti što želim biti.
Mislim da bih onda mogao postati bolja verzija sebe.
Ako upadnem u srednju, obojat ću kosu i pripaziti na hranu…”
-To možeš i ako ne upadneš! -Masamune, pazi!
„Čitat ću jednu knjigu tjedno i ponekad pomoći roditeljima.
Molim te, daj da prođem.
Molim te, Bože!”
-Što se dogodilo? -Čini se da je auto doletio na tračnice.
Što? Na vijaduktu smo. Je li to uopće moguće?
Ne, ne želim.
Molim te, Itsumi, moramo…
Ne idem!
Itsumi ne ide. Ostaje ovdje.
Ostajem s Masamuneom i Mutsumi.
Itsumi…
Kad smo se upoznale…
U tom trenutku…
Znala sam da se ne smijemo previše zbližiti.
Hej!
Ako ti se previše približim…
Znala sam…
Da ću se zaljubiti.
Možeš li sada reći „Mutsumi”?
Bit ću uza te, Itsumi.
Idemo zajedno.
Hajde. Ti prva.
Čekaj! Ako odete zajedno, ti ćeš…
Mutsumi!
Idem i ja!
Ne, čekajte!
Masamune…
Ne! Ne želim da se rastanemo ovako!
Bilo je tako zabavno…
Upoznati vas…
Masamune!
Dođi dolje!
Vatromet za festival Obon.
Čini se da se s ove strane ne vidi Sveti vuk.
A uskoro ću i ja…
Siđi. I Mutsumi siđe.
Lulica s pepermintom?
Znam što je to.
Voljela sam ih.
Festival Obon je zabavan.
Nosiš yukatu i plešeš. I tako je puno štandova.
No u mojem je svijetu uvijek zima.
Obon neće nikada doći.
Što?
Čuj, Itsumi.
Na kraju tunela ne čeka te samo Obon.
Čeka te svašta.
Zabavne stvari, teške, tužne…
Stvari koje su moćne, intenzivne i dirljive.
Steći ćeš prijatelje.
Imat ćeš i snove.
Ponekad možda i doživiš neuspjeh.
No ako ikada osjetiš da si posrnula,
možda uspiješ pronaći novi san.
To je divno.
Sve su to stvari koje ja nikada neću imati.
Zato želim da mi daš samo jedno.
Gledaj.
Uzet ću Masamuneovo srce.
Što?
Budućnost je tvoja,
ali Masamuneovo je srce moje.
Čak i ako nestanem u stvarnosti,
Masamune će misliti na mene u trenutku kad ovaj svijet nestane.
Ne!
I ja ću u tom posljednjem trenutku misliti na Masamunea.
Ne!
Masamune me voli i ja volim njega.
Izostavljena sam!
Tako je.
Ali…
Tebe čekaju.
Ljudi koji će stalno misliti na tebe.
Mrzim te.
Zato neću ići s tobom.
Mrzim te!
Da…
Još malo i u tunelu smo!
Sveti se vuk roji!
Hej, to je…
Mutsumi!
Masamune Kikuiri je naučio.
Boli…
Što izvodiš? Krvariš!
Masamune! Ovo je sjajno!
Stvarno boli!
Zato što si ti ovdje, Masamune.
Čak mi i stanice govore da sam živa.
Nije me briga ako svijet danas dođe kraju. Nije važno koliko nam je vremena ostalo.
Sada sam živa!
Mutsumi.
Itsumi.
Je li uspjela?
To, prošao je!
Jao!
Boli?
Ne oponašaj Itsumi.
Živi smo.
Ti samo idi, Itsumi.
Idi i vidi ono što mi ne možemo.
Idi i pomiriši sve nove mirise.
Vas dvoje, prestanite ljubovati!
A mi, ne znam koliko nam je vremena ovdje preostalo.
MASAMUNE KIKUIRI ŽIVJET ĆE S MUTSUMI SAGAMI
Čujete li?
Što?
Čujem glas.
Zvuči kao novorođenče.
Boli…
Boli!
Halo? Da. Stigla sam u Mifuse.
Spavala sam, nije bilo nikoga.
Da, znam.
Uvijek se brineš. Rekla sam ti da će biti u redu.
Taksi je stigao. Pozdravi mamu.
Bok.
REZERVIRAN
U čeličanu, molim.
ZAUZET
Već dugo nisam nikoga vozio u čeličanu.
Nekoć su znali doći neki čudaci koji vole gledati ruševine.
No sada je gotovo sasvim srušena.
Uzmi bombon.
Hvala.
Bilo bi jezivo da zauvijek ostane takva.
Davno su kružile priče o ljudima koji su nestajali.
Ali to su samo glasine.
U redu.
RUŠEVINE ČELIČANE MIFUSE
HVALA
NEĆEMO ZABORAVITI
140 GODINA PREDANOG RADA
ZBOGOM, ČELIČANO MIFUSE
To se dogodilo ovdje.
Moje prvo
ljubavno razočaranje.
Prijevod titlova: Jana Bušić