Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ymmärrätkö, mitä lääkäri sanoo sinulle?
Kuka pojista sen teki?
Kerro.
Kerro!
Parin kuukauden päästä tämä on unohdettu. Lupaan sen.
Olet vahva tyttö. Olet aina ollut.
Kauan sitten, kun löysin sinut...
Oli jääkylmää ja satoi lunta, ja olin etsimässä polttopuita -
ja hakemassa toisia lapsia kotiin.
Kun palasin talolle, sinä makasit korissa portilla.
Ylläsi oli vain ohut, pieni peitto.
Mutta et äännellyt yhtään. Et itkenyt etkä valittanut.
Olit vahva jo silloin.
Olen ylpeä sinusta.
Ja olen iloinen, että tämä jää meidän salaisuudeksemme.
Eikö niin?
Lutka.
Otan ne.
Cecilia on miellyttävin lapsemme.
Hän on rauhallinen ja luotettava, terve ja siisti.
- Minkä ikäinen hän olikaan? - 15.
- Kuka on lapsen isä? - Yksi pojista.
Teemme parhaamme välttääksemme tällaisen. Näin ei ole ennen käynyt.
Sovitaan niin, että Cecilia jää tänne Auroraan synnytykseen asti, -
jotta te voitte saada lapsen, heti kun se on syntynyt.
Tulemme hakemaan tytön, kun otatte meihin yhteyttä.
Hän on laiha.
- Hän on vahvempi kuin miltä näyttää. - Tietääkö hän, mitä tapahtuu?
Tietää. Olemme yhtä mieltä siitä, että näin on oikein.
Häntä ei haluta pitää lasta. Näin on parasta kaikille.
Syömme tunnin kuluttua. Alakerrassa.
Ei ole nälkä.
Haluan kotiin.
- Syö. - En.
- Sanoin, ettei ole nälkä. - Lapsi mahassasi on nälkäinen. Syö.
En.
No niin!
Voisinko lukea vähän? Lapselle siis.
Jos se sopii sinulle.
Jotta se tottuu minun ääneeni.
"Miehen elämä oli ollut ilotonta hänen hylättyään lapsensa."
"Kerttu varisti esiliinansa tyhjäksi helmistä ja jalokivistä, -
ja Hannu poimi taskustaan kourallisen toisensa perään."
"Kaikki huolet olivat poissa, ja he elivät onnellisina elämänsä loppuun."
"Hip, hap, hoppu. Nyt on satu loppu."
Kiitos, että annoit minun lukea.
Olet täällä jonkin aikaa, -
joten voimme yhtä hyvin viettää sen ajan parhaamme mukaan.
Uskon myös, että meistä voi tulla hyviä ystäviä. Jos haluat.
Me emme pure. Lupaan sen.
Jos sinä voit luvata saman.
Hyvää yötä.
Pöö.
No!
Senkin pikku vintiö.
Ei, en pysty!
Olet liian nopea!
- Tule, Alma. Tule mukaan. - Sinun vuorosi.
Olet oikea pikku jänis!
Minähän sanoin! Katsopa! Se sopii täydellisesti.
Katso, miten sievä olet. Tule.
Olet sievä, Cecilia.
Vauva potkii. Näen sen.
Se on hyvä asia. Erittäin hyvä asia.
- Onko? - Se tekee sinut... Kiintoisaksi.
Ihmisestä voi oppia paljon kasvoja tarkastelemalla.
Mietitään vaikka sinun silmiäsi.
Ruskeat. Tummat.
Toki melko tavalliset. Levottomat ja rauhattomat.
Valppaana koko ajan.
Aina valmiina pakenemaan tai piiloutumaan. Tai puolustautumaan.
Mikä tuon nimi on?
Tiberius.
Se on uskomattoman julkea. Ei anna minun pidellä itseään.
Pidän siitä silti. Kanarialintujen pitäisi laulaa kauniisti.
Tuo ei ole laulanut mitään. Se ei kai vain halua.
Sain sen romanialaisnaiselta, joka asui täällä yhden kesän.
Hän... Hän väitti, että se pystyy ennustamaan maailmanlopun.
Joten ehkä on vain hyvä, etten ole kuullut sen laulavan.
Olet herttainen. Meissä on enemmän samaa kuin uskotkaan.
Ei uskoisi, että olet lastenkodista.
Odota. Haen sinulle hiussoljen.
Kauanko Alma on ollut täällä?
Lapsuudestani asti. Vanhempani palkkasivat hänet hoitajakseni.
Hän kuuluu Auroraan kuten huonekalut.
- Miksei hänen tukkansa ole pitkä? - Hän leikkaa sitä.
Se juontaa hänen lapsuudestaan.
Hänen kotonaan oli paljon täitä, joten lyhyt tukka on helpompi.
Kerron sinulle asian, jota et saa ikinä kertoa eteenpäin.
Hän syntyi ilman varjoa. Tiesitkö sen? Hänellä ei ole varjoa.
En ole ikinä nähnyt vastaavaa.
Se on kammottavaa.
Meidän täytyy muistaa, että tyttö palaa pian kotiinsa.
Hän on täällä vain antaakseen sinulle lapsen.
Ei ole mitään syytä hämmentää häntä.
Hän ei kuulu tänne.
Minusta tuntuu kuin seinät katsoisivat minua.
Arvostelevat minua.
En osaa päättää, onko se rauhoittavaa vai pelottavaa.
Olet tainnut ottaa tarpeeksi.
Minusta tuntuu kuin lahjoittaisin sydämeni jollekulle, -
joka vain kohtelee sitä kuin kukkaa viitassaan.
Mutta jos olette kukka, arvon rouva, olette toden totta -
valtakunnan kaunein ruusu.
Oi, Dionissia, tiedät aina, kuinka piristää minua.
Vaan mitä on ruusu muuta kuin lehti, joka hitaasti kuihtuu pois?
Lupaa minulle, Dionissia... Lupaa, ettemme koskaan eroa.
Vaikka minusta tulisi kuningatar. Vannokaa ja pitäkää lupaus ikuisesti.
Paljon voi tapahtua nykyhetken ja ikuisuuden välillä, arvon rouva.
Aika huuhtoo kaikki lupaukset pois pesuveden mukana.
Älä pelkää, rakas Dionissia.
Seuraat vain kohtalon iskua.
Valo hiipuu.
Näen edessäni Styks-virran kuohuvan veden.
Euginen viimeinen matka.
Oi, Dionissia, ojenna minulle vahakynttilä, -
sillä yö on pimeä ja kauhuja täynnä.
En saanut koskaan kerrottua...
Että rakastin häntä.
No, mitä mieltä olet?
Se ei ole vielä valmis, mutta...
- Piditkö siitä? - Pidin.
Ole rehellinen.
- En pitänyt lopusta. - Mikä siinä oli vikana?
En pitänyt siitä, että rouva kuoli lopussa.
Kuolema on hänelle armahdus. Loppu on onnellinen.
Hän yrittää uhmata kohtaloa koko ikänsä, mutta...
Loppujen lopuksi se on turhaa.
Ihminen saa sen, mitä saa. Ihminen on se, mikä on.
Niinkö?
Varmasti. Euginen on pärjättävä niillä korteilla, jotka elämä jakoi.
Ja lopulta hän tekee viimeisen valinnan, -
joka on aivan kokonaan hänen omansa.
Se on vahvaa.
Tuntuuko sinusta siltä?
Niin asia on.
Kaikkien mainitsemisen arvoisten tapahtumien takana -
piilee traaginen loppu.
Eikö tarkoitus ole löytää teille perheet?
Ette kai te asu lastenkodissa koko ikäänne?
Välillä meitä tullaan katsomaan.
Meidän täytyy seistä hiljaa rivissä.
Välillä joku valitaan, mutta yleensä vain joku pieni.
Kerran yksi mies ja yksi nainen tulivat hakemaan minut.
He veivät minut eläintarhaan, -
ja me kävelimme ympäriinsä ja katsoimme eläimiä koko päivän.
Sen jälkeen luulin, että pääsisin heidän kotiinsa.
Mutta he veivätkin minut takaisin lastenkotiin.
Tule. Tanssitaan.
- En osaa tanssia. - Minä näytän.
- Sinä osaat! - Enkä osaa.
Istu alas.
Onko sinusta mukava olla täällä?
On. Kiitos.
Mikä on mukavaa?
Moni asia.
Kaikki.
Ida.
Odotatko kotiinpääsyä?
Lyödäänkö sinua?
Lyödään, ellen käyttäydy kunnolla.
Lyökö johtaja sinua?
Ei.
Mitä hän tekee?
Miksi sinä sitä kysyt?
Kuka lapsen isä on?
- Yksi lastenkodin pojista. - Kuka isä on?
Yksi poika.
Tuliko johtaja sänkyysi?
Pakottiko hän sinut?
Se ei ole sinun syysi.
- On se. - Ei.
Sinä et ole tehnyt mitään väärää.
Minä tiedän, millaista se on.
Etkä tiedä.
Olin itsekin lastenkodissa.
Juo maitosi.
Et ole vielä nukahtanut. Saanko tulla sisään?
- Voitko hyvin? - Voin.
Hyvä.
- Onko täällä mukavaa? - Oikein mukavaa.
Täällä on niin hiljaista.
Olisitpa nähnyt, millaista oli ennen.
Talo oli täynnä elämää.
Minä järjestin...
Päivällisiä, konsertteja, juhlia.
Kaikki tulivat...
Juhla-asuissaan.
Seurustelimme, tanssimme, lauloimme ja pelasimme läpi yön.
Välillä monta päivää peräkkäin.
Eräänä uudenvuodenaattona toimme navetan eläimet sisään.
Kaikkiin huoneisiin.
Aina kun vastaan tuli joku eläin, taputimme ja skoolasimme.
Ylistimme niitä.
Olet kaunis.
Minä olen niin pelokas.
En käsitä, miksei kukaan halua sinua.
Olen iloinen siitä, että olet täällä.
Tuot eloa tähän vanhaan taloon.
Toivoisin, ettei sinun tarvitsisi palata kotiin.
Rauhallisesti. Rauhallisesti. Hei!
Varo! Ei.
No niin.
"Kalastaja lähti joka päivä merelle kalaan."
"Erään kerran, kun hän oli heittänyt siiman ja tuijotti veteen -
ja tarkkaili kohoa, hän näki, miten se äkkiä upposi veteen."
"Hän veti siiman maihin, ja kun hän sai sen ylös vedestä, -
hän näki, että koukussa oli iso kampela."
Hän ei halua puhua kanssani. Hän ei edes katso minuun päin.
Etkö voisi puhua hänen kanssaan?
Alma.
Miten Olivian kanssa sujuu?
Mitä sinä haluat, Cecilia?
Haluan vain tietää, miten sujuu.
Ja haluaisin kysyä yhtä asiaa.
Tiedän, että Olivia on nyt syntynyt.
Ja sopimus oli, että minun pitäisi palata kotiin synnytyksen jälkeen.
Mutta enkö saisi jäädä tänne?
Et.
- Miksi en? - Niin ei sovittu.
Eikö voida tehdä uutta sopimusta? Voin auttaa siivouksessa.
Voin auttaa Almaa. Voi auttaa Olivian hoitamisessa.
- Cecilia. - Voisimme myös...
Voisimme sanoa, että olen lapsenvahti tai piika.
Voisimme sanoa, että olen tyttäresi.
Lopeta, Cecilia. Et voi asua täällä.
Saat luvan jäädä pariksi päiväksi, kunnes olet toipunut. Siinä kaikki.
Olen pahoillani.
Kiitos.
Illalla tulee vieraita.
Ida haluaa, että pysyt huoneessasi.
He eivät tiedä sinusta, joten...
Se on hämmentävää.
Ida haluaa, että kaikki luulevat, että lapsi on hänen. Tai...
Tai onhan se, mutta siis että hän on synnyttänyt sen.
Noin. Valmista.
Ida! Näytät hurmaavalta.
Edith! Onpa mukava nähdä. Tervetuloa.
- Onpa siitä aikaa. - Aivan liian kauan.
- Näytät hyvältä. - Kiitos samoin.
Ida! Iltaa.
Iltaa. Ja tervetuloa.
- Tässä on Sally. - Tervetuloa. Käykää istumaan.
Ruokaa on valtavasti. Toivottavasti teillä on nälkä.
Isoisäni isä oli valtava mies. Mahtava persoona, -
mutta hän oli myös valtavan lihava ja rakasti tanssimista.
Hän rakasti sitä niin paljon, että se koitui hänen kuolemakseen.
Hän kuoli tässä ruokasalissa. Tämä oli silloin juhlasali.
Hänen sydämensä lakkasi lyömästä kesken wieniläisvalssin, -
mutta hänen kehonsa tanssi vielä kolme vuorokautta, -
kunnes se lopulta kaatui, ja isoisän isä sai viimein rauhan.
Ja välillä kun olen täällä yöllä...
Voin yhä kuulla hänen tanssiaskeleensa.
- Älä enää ikinä tee noin, Ida-kulta. - Uskotko kummituksiin, Harald?
Hän väittää nähneensä kummituksen Irlannissa.
En vain väitä, vaan vannon.
Se oli pieni kirkontorni. Pieni mies.
Meidän kotonamme on kummitus. Se juo kaikki viinani.
Vanhan ystävyyden malja.
Ihanaa nähdä teidät kaikki taas. Tänään juhlitaan kuin ennen vanhaan.
Toivottavasti muistatte miten, vaikka osa onkin vähän lihonut.
- Käytkö edelleen uimassa? - Siitä on jo vuosia.
Sen uskon kyllä.
Minne sinä Vilhelmin jätit? Emme voi juhlia ilman häntä.
Ei kai hän ole toteuttanut uhkaustaan jättää sinut?
Voi sen niinkin sanoa.
Hän on kuollut.
- Eikä! - Siitä on jo monta vuotta.
Hän kuoli sodassa. Luulin, että tiesit.
Sallylla on muuten uutisia. Apropoo.
Kerro.
- Olen raskaana. - Onneksi olkoon.
- Paljon onnea. - Kiitos.
Ei sellaisia kerrota "apropoo".
Mutta apropoo, minullakin on uutinen.
- Melko iso. - Jaha?
Odottakaa tässä.
- Se on oikein sievä. - Onko se romaani?
- Runokokoelma. - Se ei ole sinun heiniäsi.
Niin, niin.
Tässä on tyttäreni.
- Onko hän sinun? - On, Edith. Hän on minun.
Hän on minun tyttäreni. Etkö olekin? Juu.
Mikä hänen nimensä on?
Olivia.
- Miksi olette niin hiljaa? - Anteeksi, Ida. Onneksi olkoon.
Tämä oli vain yllätys meille kaikille.
- Onneksi olkoon. - Kiitos.
Jopas!
Mikäs kaunokainen siinä tulee?
- Kuka sinä olet? - Cecilia.
Kiitos, Cecilia. Voit mennä.
Minä asun täällä. Olen lapsenvahti.
- Hoidatko sinä Oliviaa? - Hoidan ja autan ja siivoan.
Meillä sujuu hyvin.
Oletko lapsenvahti vai piika?
Mene keittiöön auttamaan Almaa.
Puhut erikoista murretta. Mistä olet kotoisin?
Muistatteko, kun me toimme kaikki eläimet sisään, -
ja kuljetin niitä ympäriinsä ja soitin kelloa?
Meillä ei ole enää eläimiä, mutta voidaan keksiä jotain muuta.
Epätavallista tulla raskaaksi meidän iässämme.
- Eikö se ole lähes mahdotonta? - Ei, kyllä se onnistuu.
Olen kuullut äitisi musiikkia. Se on hyvin kaunista.
- Aivan. Hyvin sanottu. - Tuohan on ihme. Onko tyttö terve?
Sormia on kymmenen. Haluatko laskea? - Ovatko oliivit Sisiliasta?
Äitini ystävätär työskenteli Titanicilla ja selvisi hengissä.
Myöhemmin hän työskenteli sen sisaraluksella Britannicilla, -
joka upposi myös, ja selvisi hengissä.
Ihmeitä siis tapahtuu. Hän sai sitten tosin polion.
Miksi meidän pitäisi uskoa, että lapsi on sinun?
Lapsi on hänen. Etkö voi vain olla hiljaa?
Lapsenvahtisi taitaa valuttaa.
Onko tämä jokin revyy? Mitä helkkaria täällä tapahtuu?
Nyt pysyt täällä. Pysyt täällä!
Håkon!
- Tule! - Lepään aterian päälle.
- Tule nyt. - En pysty.
- Tule. - En pysty. Olen liian humalassa.
- Tule sinä, Arthur. - Ei kiitos.
Ei. Ei, se... Ei.
No niin, Harald. Vain sinä ja minä olemme jäljellä.
Tule.
Ehkä myöhemmin, Ida.
Onko kukaan kuullut Marie Duganista?
Kun viimeksi kuulin, hän asui Espanjassa.
Hän on naimisissa. Kolmannen kerran. - Kolmannen?
Hän laulaa yhä ihanasti.
Niin.
Mikä hitto teitä vaivaa?
Juustoa! Haen juustoa.
Hän on suloinen. Olivia.
Niin.
Idalla ei pitäisi olla lupaa saada lasta.
Edith! - Sanon vain, mitä kaikki ajattelevat.
Mitä?
Ehkä meidän pitäisi lähteä kotiin.
Ei olisi pitänyt edes tulla.
Olivia ei ole Idan ensimmäinen lapsi.
Missä ensimmäinen lapsi on?
Hän putosi ikkunasta. Ei ollut vielä edes kahta.
Se oli vahinko, Edith.
Kauhea, järkyttävä vahinko.
- Oliko? - Oli.
Lapsi ryömi ikkunan reunalle...
Ja putosi ulos.
Se tapahtui hänen eräiden juhliensa aikana.
- Hän unohti, että hänellä oli tytär. - No niin, Edith.
- Hän oli humalassa kuten aina. - Lopeta, Edith.
Olimme kaikki humalassa sinä iltana.
Siitä päivästä lähtien Aurorassa on ollut kylmää ja harmaata.
Ketään ei ymmärrettävästi enää huvittanut tulla tänne.
- Ja Ida linnoittautui tänne. - Oletin asioiden olevan paremmin.
Minähän sanoin. Hän ei ole muuttunut.
Kauheaa puhua noin toisesta ihmisestä.
Kävikö kukaan teistä koskaan hänen luonaan kylässä?
Tai yritittekö auttaa häntä?
Et tiedä, mistä puhut.
Sanonpahan vain, ettei hänellä saisi olla lupaa saada lasta.
Oli mukava tavata pikku Olivia.
Hän on suloinen, Ida.
Saisinko kohottaa maljan pikkuisen kunniaksi?
Siunattua tulevaisuutta.
- Skool. - Skool.
Unohdin viinirypäleet. Anteeksi.
Ida, suo anteeksi.
Edith meni liian pitkälle.
Hän ilmeisesti ärsyyntyi jostakin.
Mitä sinä nyt?
Olen nähnyt, miten sinä katsot minua.
Ehkä meidän pitäisi vain mennä toisten seuraan.
Sinä haluat, Harald.
Ida. Ida! En harrasta enää sellaista.
- Onko minusta tullut liian vanha? - Mennään toisten seuraan.
- Älä. - Sinä haluat.
- Ole kiltti, Ida.
Ole kiltti. En voi!
- Miksi sitten olet kovana? - En voi sille mitään.
Älä. Älä, Ida.
Ida.
Ei!
Ai! Kummitus!
Ei, ei.
Lopeta!
- Lopeta. - Harald!
Mitä täällä tapahtuu? Lopeta! Lopeta heti!
Mitä tapahtuu?
Lopeta tuo! Mitä sinä teet? Lopeta!
Hullu tyttölapsi! Pysy siinä!
Anteeksi.
Anteeksi. Anteeksi.
Harald!
- Housut jalkaan. - Viedään hänet toiseen huoneeseen.
- Housut jalkaan, Harald. - Idan syytä. Hän on seireeni.
- Anteeksi. Tämä on hullujenhuone. - Harald.
- Syy ei ole tytön. - Soita.
- Emme voi lähettää häntä takaisin. - Soita, Alma.
- En voi sallia sitä. - Ei kukaan odotakaan sitä.
Tytön lähettäminen takaisin lastenkotiin -
on sama kuin lähettäisi hänet suoraan helvettiin.
- Se ei ole sinun ongelmasi. - Sinun ongelmasi on.
Ja sinun ongelmasi ovat aina olleet minun ongelmiani.
Oletteko te kaksi salaliitossa? Olen vihollisten ympäröimä.
- Kenen puolella sinä oikein olet? - Mitä sinä höpötät?
Mitä sinä olit ajatellut? Että tyttö jäisi tänne?
Että eläisimme onnellisena perheenä ja olisimme kuin ei mitään?
Alma, et ajattele järkevästi.
Hän ei ole minun lapseni. Eikä sinun.
Älä katso minuun noin.
En ole paha, Alma.
Olen realistinen.
Tähän taloon on levittäytynyt mätä sumu!
- Meidän täytyy tuulettaa. - Et ole oma itsesi.
- Sinä olet petollinen enkeli. - Sinä olet humalassa.
En ole humalassa. Jos olisin humalassa, sanoisin, -
että sinulla on tavallisimmat kasvot, mitä Luoja on luonut.
Noiden kasvojen näkeminen vuosien ajan on vienyt kaiken inspiraation.
Älä ryhdy tappelemaan minun kanssani.
Minä jylisen lävitsesi.
Ymmärrätkö?
Miksi olet yhä siinä?
Mikset ole häipynyt ajat sitten?
Häivy!
Jätä minut tänne yksin puhumaan seinille.
Kunnes jonain päivänä juon itselleni rohkeuden leikata ranteeni auki.
- Olisitko silloin iloinen? - En olisi.
- Olisitko iloinen siitä? - En.
- Soita. - En.
Soita!
Soitan sitten itse.
Päästä irti.
Irrota. Päästä irti.
Päästä irti. Päästä irti. Päästä irti!
Rauhoitu, Ida.
- Soita. - No niin. Tule tähän.
Ei hätää.
Ymmärrän, jos vihaat minua.
Olet herttainen.
Ja suloinen.
Ansaitset hyvän elämän.
Voitko antaa minulle anteeksi?
En ansaitse sitä.
Annan.
Miten sinusta tuli noin hyvä ihminen?
Olen niin väsynyt.
Niin väsynyt.
Saanko nukkua täällä?
Saat.
Se oli lähellä.
Löysin Tiberiuksen.
Voitko luvata minulle...
Ettet koskaan kerro Olivialle, kuka sinä oikeasti olet?
On outoa, että voi pitää niin kovin tällaisesta olennosta.
Vaikka se pohjimmiltaan on tuhoeläin.
Eikä se millään tavalla kuulu tähän taloon.
Kun soitin lastenkotiin, jotta he tulisivat hakemaan sinut, -
he rukoilivat minua pitämään sinut.
Edes he eivät halua sinua.
He eivät pääse sinusta eroon.
Et kuulu tänne.
Milloin käsität sen? Mitä?
Olet niin ruma! Et kuulu tänne.
Kukaan ei rakasta sinua eikä halua sinua.
Äitisi ei halua sinua! Minä en halua sinua!
Me ulos ja kuole! Sinä haiset, senkin pikku rotta!
Olet pikku rotta! Käsitätkö?
Suomennos: Arja Sundelin Scandinavian Text Service