Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Molimo vas da karte i novac date osoblju postaje.
Pri izlasku pazite gdje stajete.
Yonezawa. Ovo je Yonezawa.
Ovdje prijeđite u brzi vlak za linije Yamagata i Yonesaka.
Ne zaboravi svoje stvari...
- Oprostite. - Da?
POSTAJA YONEZAWA
- Hej. Mashima... - Mashima!
Bok. Jutarnji trening?
Da. Ti ne treniraš ujutro?
Naša je srednja škola izgubila na turniru, tako da više nemamo treninge.
Onda nas dođi gledati.
Ne, samo bih te unervozio.
Snijeg?
MY ONI GIRL
Jeste li vidjeli? Na putu do škole počelo je sniježiti.
Vidjela sam. Kakvo nenormalno vrijeme!
Zaboravio sam zadaću!
Ostavio sam je na stolu iako sam je napisao!
Stvarno? Ne vjerujem ti.
Istina je.
Ni ja nisam dovršio svoju. Zaspao sam.
- Hiiragi. - Evo današnje zadaće. Hoćete vidjeti?
Stvarno? Da vidim.
Odmah ću je prepisati. Čekaj!
I ja!
„...to je samo rosa. Da bar mogu tako nestati."
Posljednji dio izražava žaljenje:
„Da bar mogu...”
U redu.
Sparite se s osobom do sebe
i nacrtajte si portrete.
Dogovoreno.
- Pokraj mene si. - Da.
- Yatsuse, tebi sam ostao ja. - Dobro.
Dežurni učenici, pometite pod.
I ja ću pomoći.
Ozbiljno?
Poslije ovoga moramo nekamo otići. Hoćeš li moći?
Dobro.
Hvala. Idemo.
Hvala lijepa.
Ha?
Yatsuse!
Dođi.
Bit ću ti dužnica!
Nema teorije! Sigurno će skužiti.
Samo tebe mogu zamoliti.
Dobro?
Jesi li spreman, Yatsuse?
Drži se naše priče, a ostalo improviziraj.
Idemo.
Nasmiješi se!
Evo ih. Ai!
- Dugo se nismo vidjeli. - Oprostite što kasnimo.
Bez brige.
Znači, ovo je...
Moj dečko Yatsuse. Dovela sam ga, kao što sam obećala.
Drago mi je. Ja sam Hiiragi Yatsuse.
Nije li ovo divno?
Nisam mislila da ćeš ga dovesti.
Zabrinula sam se da ne odustaneš jer si to izmislila.
I on ide u prvi razred?
- Idete u isti razred? - Ne.
- Tko je komu prvi prišao? - Pa...
Znale su.
Ionako je bilo nerealno da mi glumiš dečka.
- Žao mi je. - Nema veze.
Ja sam kriva zbog neobične zamolbe.
Ali nešto me zanima. Jesi li ikad imao djevojku?
- Ne. - Shvaćam.
Ako je budeš imao, budi dobar prema njoj.
Hvala za ovo.
Ništa.
Želim krenuti, tako da...
Samo malo. Znam da je tu negdje.
Ostali putnici čekaju.
Gdje je?
Ona je...
- Molim vas, gospođice. Stvarno moram... - Oprostite.
Mogu platiti njezinu kartu. Ako je to u redu.
S njom si?
- Jesam. - Tko si ti?
Spasio si me.
Nema veze. Hodat ću.
Jao!
Možete ići.
Zbilja? Oprostite.
Polazak!
To je boljelo.
Zašto si mi pomogao?
Činilo se da ti treba pomoć.
E, pa nije.
Kužim.
Samo sam htio pomoći.
Idem kući.
Sretan put do kuće!
Upravo sam shvatila da mi treba pomoć!
I... Kako se zoveš?
Tsumugi.
A ti?
Hiiragi.
Ovo je moja kuća.
Golema je!
Ne želim se nametati.
Rekla si da želiš doći.
Jesam li?
Svejedno.
Jede!
Drago mi je što si došla prije večere.
Jedemo krokete, zar ne?
Da. Htjela sam da ih Hiiragijeva djevojka proba.
Ja mu nisam djevojka.
Molim? Nisi?
Razočarana sam.
Ali ostani na večeri kad si već ovdje.
Kod kuće sam.
- Dobro došao kući. - Tata!
- Ti si sigurno Hiiragijeva djevojka. - Čini se da nije.
Zbilja? Nisi?
- Dobro došao. - Bok.
Putuješ u potrazi za nekime?
Da.
Moram ga vratiti.
Što?
Svježe pečeni kroketi.
Ima još dosta. Samo jedite.
- Jedimo. - Navalimo!
U dijelovima Yamagate ovog ljeta pada snijeg...
Naravno da je vruće. Moraš usporiti.
Ne i vi...
Samo ih se ovako može jesti.
Zar ne, Tsumugi?
Tako je.
Mljac!
Sad jače pada. Zašto ne bi prespavala?
Smijem li?
Naravno da smiješ.
Jupi!
Tsumugi?
- Ostavit ću ti čistu odjeću. - Hvala.
Hvala lijepa.
Više ne mogu riješiti, pa...
Baš mi je godilo.
Tsumugi. Imaš minutu?
Dobro, sjedni.
Da te počešljam?
Kosa ti je tako divna i meka.
Zbilja to mislite?
Kao dijete sam imala neposlušnu kosu. Baš kao Hiiragi.
Mama bi mi je ovako raščešljavala.
Više ne izgleda neposlušno.
Kosa mi se promijenila kad sam krenula u srednju.
Hiiragi.
Što se tiče onog našeg razgovora...
Našao sam ti privatnog učitelja.
Ne moraš ići na pripreme.
Što? Zašto?
Zašto? Privatne instrukcije sigurno su bolje.
Ali prijavio sam se za ljetne pripreme.
Onda otkaži.
- Ali svi ostali... - Zašto je fora biti poput drugih?
Išao bi na pripreme jer ti je lakše povoditi se za većinom?
To nije...
Poslušaj me i nećeš pogriješiti.
Jasno?
Hiiragi?
Tsumugi?
Ovdje sam.
Tsumugi?
Gotovo.
- Hoćeš li se igrati sa mnom? - Naravno.
Hvala.
Mislim...
Izgubila si triput zaredom.
Još jedanput, molim te.
Hladno je.
Snijeg?
Što je to?!
Što je bilo?
Moram na WC!
Imamo u prizemlju!
Ledeno je.
Smrznuta je.
Hiiragi!
Što je ovo?
Hiiragi. Drži se!
Moramo pobjeći.
Tsumugi?
Za mnom.
Mislim da smo zasad sigurni.
Što je ono bilo?
Ni ja ne znam.
Pitam se zašto si napadnut.
Tsumugi.
Kakav ti je to rog na glavi?
Znači, sad ga vidiš.
Imam rog jer sam oni.
Kao ljudožder?
Došla sam ovamo
da te pojedem, Hiiragi.
Šalim se.
Ne bih te pojela.
Ali doista sam oni. Jesi li izbezumljen?
Ma kakvi.
Opet to!
Zovu se mini oniji.
Ali nikad nisam vidjela neki tako moćan.
Mini oniji?
Izlaze iz ljudi koji skrivaju osjećaje.
Ljudi poput tebe.
I to je oni?
Tako je.
Praviš se hrabar, ha?
Ne pravim se.
Hej!
Čekaj!
Odakle si?
Iz Skrivenog sela.
S druge strane planine, gdje žive oniji.
Otišla sam da nađem mamu.
Pobjegla je kad sam bila mala.
Poslije je meni i tati bilo jako teško.
Nije li to neodgovorno?
Opalit ću joj udarac.
To je bilo više od jednog udarca.
Mislila sam da je u svetištu s ove strane planine.
Ha? Nema ga.
Nisam ga smjela izgubiti.
Bez toga...
Misliš na ovo?
To je to! Kakvo olakšanje.
Oprosti, trebao sam ga odmah vratiti.
Bio mi je u sobi.
To je iz svetišta Hie?
Daleko je.
Znaš gdje je?
Da, naravno.
Hiiragi, molim te, pomozi.
Odvedi me u svetište Hie.
Ne mogu. Sutra moram u školu.
A moja obitelj...
Ne snalazim se ovdje.
Molim te!
Želim da pođeš sa mnom!
Oprosti što te dovodim u neugodnu situaciju.
Dobro.
Pomoći ću ti.
Jupi!
Brate?
Je li Tsumugi s tobom?
Što se dogodilo?
Mama, i Hiiragi je nestao!
Zašto svetište Hie?
Čula sam da je mama otišla onamo nakon što je to rekla tati.
Nemam drugih tragova.
Zašto sada mogu vidjeti mini onije?
Možeš ih vidjeti kad postaneš oni.
Ja nisam oni.
Ljudi koji izbacuju mnogo mini onija pretvore se u onija.
Ti izbacuješ supermoćne mini onije. Uskoro ćeš postati oni.
Oni?
Znači li to da si bila čovjek?
Od rođenja sam oni.
Sviće.
Predivno je.
Jutro je.
Da.
Obići ću mjesta kamo je mogao otići.
- Čekaj kod kuće. - Dobro.
Hiiragi. Umorna sam.
Da se negdje odmorimo?
Ne možemo autom?
Ne možemo taksijem bez novca.
Stopirajmo.
Povest će nas netko tko ide u Yonezawu.
Danas nitko ne vozi strance. Ljudi se previše boje.
Nećemo znati ako ne pokušamo.
Čak i da nas netko poveze, kako znamo da mu možemo vjerovati?
Kakav negativan stav.
Dobro, ti hodaj, a ja idem autom.
Vidimo se kad stignemo.
Što?
Što sad hoćeš?
Ne mogu te ostaviti.
Lažljivče.
Ne lažem.
Što ga je spopalo?
Ne, ovako.
Palci prema gore.
Ne mogu još dugo.
Dobro, ja ću.
Makni se.
Čekaj.
Stopirate li?
Da!
Idemo samo do grada.
U redu je. Svaki dio puta je bitan.
Što je ovo? Odbjegli ljubavnici?
- Ma, ne. - Nije tako.
Neće li se vaši roditelji zabrinuti?
Baš me zanima...
Koliko stvari...
Imate mnogo prtljage.
Otvaramo trgovinu starinskom odjećom. Obilazimo buvljake diljem zemlje.
Danas ćemo postaviti štand u parku.
Svratite ako želite!
Još malo ulijevo.
U redu, savršeno.
- Lijepo. Sad se mnogo lakše vidi. - Prodajete i ovakve stvari?
Da, danas je festival u blizini. Ciljamo kupce u yukati.
Oprostite. Imate li ovu košulju, ali veličinu S?
Samo ono što je izloženo. Imamo tu veličinu u drugim uzorcima.
Hiiragi?
Kad ćemo krenuti?
Doveli su nas ovamo. Zahvalimo im tako što ćemo im pomoći.
Smiri se. Ionako su išli ovamo.
Ali ne možemo samo...
Hiiragi, Tsumugi.
Moram do stola za prijave.
Možete li pripaziti na štand?
- Naravno. - Hvala.
Možete malo spustiti cijene.
Računam na vas.
Jasno.
Oprostite.
Dobijem li popust ako kupim dvije ove?
Da. Ako kupite dvije, platit ćete 100 jena manje.
Mogu li pogledati i ovu majicu?
Slobodno.
Lijepa je.
Dobro, uzet ću ovu i onu kaki.
Hvala.
Koju želiš?
Sigurno si jako pametan.
Ma kakvi.
Mio nije zainteresirana za štand.
Oprostite.
Smijemo li isprobati ovaj šešir?
Naravno, izvolite.
Mogu li kupiti jednu ovu?
Maramu? Naravno.
Baš je sladak! Možemo li ga kupiti?
Gužva se malo smanjila.
Puno ste mi pomogli.
Nije neka nagrada, ali možete izabrati nešto što vam se sviđa.
Stvarno?
Jupi!
Ryuji i Mio nikad se gledaju.
Možda su se posvađali.
Tko zna? Možda su uvijek takvi.
Samo parovi mogu razumjeti ljubavne svađe.
Volio bih da možemo nešto učiniti za njih.
I dalje bi se petljao?
Mislila sam da ti se ne sviđa kad ti se tata miješa u život?
To je istina, ali...
Odmah se vraćam.
Ajme...
Jesu li te oni dečki već otkantali?
O, Tsumugi. Ti si.
Naravno da ne.
Hiiragi neće otići zbog tebe. pa sam i ja zaglavila tu.
Zbog mene? Zašto?
Moraš skrivati osjećaje jer hodaš s tipom kojeg ne voliš.
Ako te nešto muči, reci.
Nije pošteno prema njemu.
Čekaj malo. Pogrešno si shvatila.
Ryuji je moj brat.
Ipak,
bilo bi lijepo da se mogu izražavati onako kako si rekla.
Mio. Tsumugi, i ti si ovdje.
Ryuji.
Hiiragi je htio da razgovaram s tobom.
Doimao se prilično uzrujano.
Valjda je primijetio da se čudno ponašamo.
Jesmo li se čudno ponašali?
Otkad smo bili djeca,
uvijek si tu, meni za petama.
Pretpostavio sam da voliš isto što i ja.
Poput starinske odjeće i buvljaka.
Volim to.
Naravno.
No shvatio sam da postoji još nešto.
Samo sam se pravio da ne primjećujem.
- Ha? Snijeg? - Pada snijeg!
Zašto?
Ljeto je, a pada snijeg!
Baš čudno.
Opet pada snijeg?
Ono je...
Vratio se!
Zašto?
Mio.
I Tsumugi?
Ali sada
znam.
Članovi obitelji moraju razgovarati baš kao i svi drugi ljudi.
Zanima me što još imaš reći.
Zapravo, želim o mnogo toga razgovarati.
Mama.
Tsumugi!
Gore! Pogledaj!
- Što se dogodilo? - Jao.
Jesi li dobro?
Samo je pobjegla.
Hvala.
Otišla je onamo.
Dobro. Hvala na svemu!
Znači, nije htio samo mene?
Kuda?
Hej.
Tsumugi!
Nadam se da me Hiiragi ne prati.
Tsumugi! Gdje si?
Tsumugi.
Jesi li dobro?
Diše. Laknulo mi je.
TOPLICE HOJU NO YU
Ljudi?!
Hej, što se dogodilo?
Izubijani ste.
Molim vas.
Ona je...
Pomozite joj!
- Što se dogodilo? - Donesi prvu pomoć.
Što nije u redu?
Ja...
Našao sam je srušenu u koritu.
Rekla je da je pala.
Doista? Odnesi je u sobu 206.
Razumijem.
Evo prve pomoći.
Na noge lagane.
Dobro jutro.
'Jutro.
Zato nije ustala. Ima blagu temperaturu.
Nazvat ću njezine roditelje.
To nije moguće.
Pobjegla je?
Slušaj, ovo je soba za goste.
Treba mi za druge mušterije.
Javi se njezinima.
Žao mi je.
Ne mogu.
A zašto ne?
Gospođo.
Smijemo li ostati dok joj ne bude bolje?
Nešto sam te pitala.
Pomagat ću vam dok se ne probudi.
Prvo mi odgovori.
Bit ću marljiv. Dopustite nam da ostanemo.
Kakav tvrdoglav dječak.
Tako si mlad, a želiš raditi?
Moj bi muž mogao učiti od tebe.
Ugodan vam dan.
Napuni boce šampona kad završiš s ribanjem.
Da, gospodine.
Hiiragi, i ovdje, dobro?
Da, gospođo.
Budi oprezan.
Nosi koliko možeš.
Da, gospođo.
Novi! Ostavit ću ti novu kantu.
Hvala.
Ti si htio raditi.
Nemoj zabušavati.
Da, gospođo.
Kakav pogled u prošlost!
Nitko se više ne trudi toliko!
A da se ti vratiš na posao?
Ups.
Evo ti!
Čekaj.
Čekaj!
Mama.
E, da. U toplicama smo.
Hiiragi.
Tsumugi. Budna si.
Tvoja odjeća...
Kako se osjećaš?
I ja sam drukčije odjevena.
Ti si me presvukao?
Ne! Vlasnica.
Rekla je da ti donesem ovo.
Što je ovo? Slasno je!
Da, nikad nisam jeo ovako finu rižinu kuglicu.
Drago mi je što ti je bolje.
Ti si me jučer spasio?
Ne. Samo sam te donio ovamo nakon što sam te našao.
Djelatnici su te unijeli u ovu sobu i zaliječili ti rane.
- Baš su dragi. - Da.
Ovaj rolani omlet nevjerojatno je pahuljast!
Lakše malo.
Hvala na večeri. Rižine kuglice bile su jako fine.
Drago mi je.
Kako je Tsumugi?
Dobro, zahvaljujući vama.
Drago mi je.
Pušite?
Vidio si me.
Stalno mi govori da prestanem jer katkad radim s mušterijama.
I moj tata često puši vani.
Jesi li se javio roditeljima?
Ne.
Valjda to tako ide.
Slušaj, Hiiragi.
Često propustimo priliku da kažemo ono što trebamo.
Javi im da si dobro kad budeš spreman.
Izvoli.
Zašila sam poderotine.
Stvarno!
Izgleda kao novo.
Hvala.
Zahvali prijatelju.
Naporno je radio da vam dopustim da ostanete dok se oporavljaš.
Mama?
Da, dobro sam.
Svašta se dogodilo. Trenutačno sam u Hoju no Yuu.
Je li Tsumugi s tobom?
Aha. Dobro.
Kad se vraćaš?
Moram nešto učiniti. Vratit ću se poslije toga.
Ne moraš se brinuti.
Dobro, bok.
Hvala na pomoći.
Drago nam je što smo vas ugostili.
Nedostajat će mi ovo mjesto.
Zbilja si samo klinac.
Tako nećeš moći zaštititi Tsumugi.
U ovom smo poslu navikli na oproštaje.
- Vratite se kad god poželite. - Naravno!
- Hvala vam lijepa. - Hvala.
Vidimo se opet!
Vratite se kad god hoćete!
Koliko još imamo do svetišta Hie?
Vjerojatno ćemo stići navečer.
Aha.
Još malo.
Nikad nisam vidjela ovakvo što!
Da! Potpuno je drukčije nego na televiziji!
Naravno da je drukčije!
- Ne smijem li izraziti osjećaje? - Ako moraš.
Dobro došli.
Čuo sam da je Hiiragi bio ovdje.
Vi ste Hiiragijev...
Njegov otac!
Dobro došli, gospodine. Mogu li vam pomoći?
Hiiragi je ovdje, zar ne? Želim ga odmah vidjeti!
Već je otišao.
Kamo? Recite, smjesta!
Kako ste nestrpljivi!
Nemam vremena za ljude koji nisu mušterije.
- Molim? - Razgovarajmo unutra, može?
Ovuda, gospodine.
Dobro.
Kakvo je Skriveno selo?
Kakvo je?
Za početak, ledeno je. Snijeg pada cijelu godinu.
Ali navikli smo. Lijepo je to mjesto.
Aha.
Hoćeš li se vratiti u Skriveno selo nakon što vidiš mamu?
Hoću.
Što je, Hiiragi?
Nedostajat ću ti?
Nisam tako mislio!
Ne opet.
Hej!
Kakva je tvoja mama?
Ne sjećam se.
Imala sam tri godine kad je otišla.
Još je želiš udariti?
Naravno da je želim udariti.
Ali prije toga mislim da ću pitati zašto je otišla.
Možda je imala dobar razlog.
Ali neću znati kako ću se osjećati dok je ne vidim.
Imaš pravo.
Je li ono...
Tsumugi?
Izvolite?
Oprostite. U prolazu smo vidjeli ovaj paravan.
Ali nemamo novca.
Otići ćemo.
Zašto? Samo gledamo.
Ali ovo je kafić.
Nema drugih mušterija.
Samo naprijed. Uživajte u paravanu.
Da ga razvučem?
Hvala.
Jupi!
Jednom sam čula da postoje bogovi koji skrivaju naše selo od ljudi
tako što stalno pada snijeg.
Ljudi ih zovu Snježnim bogovima, ali mislila sam da su bajka.
Možda
je onaj stvor bio Snježni bog.
Ali nisam čula da jedu onije.
Skuhao sam biljni čaj. Moj novi recept.
Volio bih čuti vaše mišljenje.
- Njam! - Jako je ukusan.
Sjajno. Htio sam isprobati nove listove čaja koje sam kupio.
Odakle je ovaj čaj?
Ovaj je iz Češke. Imam ih i iz Švedske i Egipta.
Još primam dobru robu
zahvaljujući kontaktima iz mladosti, kad sam putovao svijetom.
Oho! Jeste li putovali sami?
Ne, sa suprugom.
Ali umrla je prije četiri godine.
Želite li vidjeti naše fotografije?
Ovo je moja supruga, kraj mene.
Nosi šešir poznat kao mokorotlo.
To je tradicionalni šešir iz Lesota, države u Africi.
Oblik je nadahnut planinom.
Zanimljivo.
Ovo je taj šešir.
A ovo je šešir koji nose Inuiti.
Nosio sam ga kad sam gledao polarnu svjetlost u Kanadi.
Fantastično grije.
U tom gradu zimi bude -40 stupnjeva.
- Minus 40?! - Minus 40?!
Vas dvoje ste dobar par!
Ovo je mjesto puno uspomena koji ste stvorili sa suprugom.
Baš divno.
Odakle je onaj paravan?
Bio je tu kad smo kupili ovu kuću.
Mislim da je iz ovoga kraja,
ali ne znam kad je napravljen ili tko ga je napravio.
Izgleda kao stara priča.
Možda se stvarno dogodilo.
Možda su Snježni bogovi zbilja jeli onije.
Nisam li ti rekla?
Evo nas!
Nemoj ga opet izgubiti, dobro?
Neću.
Nadam se da to ne govoriš tek tako.
- Mušterije? - Drago mi je što ste se vratili.
Zdravo.
Ovo su moja kći i moj unuk Haruto.
Zdravo. Oprostite na smetnji.
Hajde, Haruto, pozdravi.
Zdravo.
Baš je sladak.
Operimo ruke pa ću ti donijeti sok.
Čudni šeširi!
To nije lijepo!
Raskomotite se.
Ovaj je kafić pun uspomena koje sam stvorio sa suprugom,
ali njih su dvoje moje pravo bogatstvo.
Jako su mi dragi. Kao da su moja živuća ostavština.
Oprostite, u mojim godinama ne treba biti tako sentimentalan.
Pada kiša.
Imamo još dosta do svetišta. Ne smeta ti ako se smočiš?
Uzmite.
Ne možemo posuditi kišobran nakon svega što ste učinili.
Ne morate ga vratiti.
- Sljedeći put dođite kao gosti. - Ne idi van.
- Dobro. - Čekaj.
Pa-pa!
Ona slika na paravanu...
Mislim da su ono bili Snježni bogovi.
Ali napadali su onije.
Što ako je moje selo u nevolji?
Prije nego što smo ušli u kafić, pitao si hoću li se vratiti
u Skriveno selo nakon što vidim mamu.
Da.
Mislim da hoću. Ne mogu ostaviti tatu samog.
Ali...
Hej, čekaj!
...prvo želim vidjeti još mjesta!
U Lesotu je jako vruće, zar ne? Pitam se pada li ondje snijeg.
Nisam još čula za mjesto hladnije od Skrivenog sela.
Sigurno postoji mnogo ljudi i mnogo načina razmišljanja.
Tražila sam mamu, ali drago mi je što učim nove stvari.
A i tebe sam upoznala.
Možeš li to preformulirati?
A ti? Što ti želiš?
Nisam razmišljao o tome.
Može biti bilo što. Samo reci što osjećaš.
Trenutačno...
želim učiniti sve što mogu za tebe!
Računa li se to?
I to je u redu.
Hiiragi, htjela bih još nešto.
Ali trebat ću tvoju pomoć.
Pomoći ćeš mi, zar ne?
Nisi mi rekla o čemu je riječ.
Ali nisi li rekao da želiš učiniti za mene sve što možeš?
Jesam, ali...
Dobro.
Razgovaraj s tatom nakon našeg putovanja.
Što? Zašto bi me to zamolila?
Ovaj će talisman pomoći.
TALISMAN ZAČEĆA
Ali ovo je...
U redu je.
Odlično djeluje.
Doveo me dovde.
- Nisam tako mislio. - Vrati ga kad završiš.
Kad će to biti?
Snijeg?
Je li ovdje Snježni bog?
Tsumugi!
Hiiragi!
Oprosti mi!
Ovamo!
Tsumugi!
Hiiragi!
Vrata se zatvaraju. Odmaknite se.
- Uhvati me! - Tsumugi.
Svetište je pred nama.
SVETIŠTE HIE
Mama?
Tsumugi?
Tata?
- Oprosti... - Tu si!
Ne razumijem.
Što radiš ovdje?
Gdje je mama?
Nije ovdje.
Zašto?
Rekao si da je ovdje.
Žao mi je, Tsumugi.
Nisam mislio da ćeš doći ovamo.
Pusti to!
Gdje je mama zapravo?
Što se toga tiče...
Ne mogu reći.
Zašto ne?
Postoji li razlog zašto je ne mogu vidjeti?
Ili...
Je li mama rekla da me ne želi vidjeti?
Naravno da ne!
Ili...
Je li mrtva?
Ne.
Još je na drugoj strani planine, ali...
Pusti to. Skriveno selo je u nevolji.
- Snježni bogovi su... - Da pustim?
Ne govori to! Ona mi je majka!
Zašto uvijek...
Dosta mi je.
Tsumugi.
Oprostite, ali ona je...
Tsumugi je stalno bila zabrinuta zbog vas.
Rekla je da će vam se vratiti u selo kad vidi mamu.
A ti si?
Hiiragi Yatsuse.
Tsumugin prijatelj.
Ispričajte me.
Tsumugi.
Pusti me.
Ne mogu.
Oprosti, ali želim biti sama.
Vratimo se.
Tata ti je sigurno zabrinut.
Misliš?
Ako je toliko zabrinut, zašto mi ne želi reći za mamu?
Sigurno zato što mu je stalo do tebe.
Možda nešto ne smije reći.
Ne razumijem.
Ne želi te povrijediti,
pretpostavljam.
Znači, kažeš da krije nešto što bi me moglo povrijediti?
Ne, nisam to mislio.
To već znam.
Razmišljam o tome otkad sam bila mala.
Kako možeš reći da je bolje da ne znam?
U sve guraš nos, ali nije me briga što misliš!
Ne! Samo mislim na tebe.
To ti i govorim!
Isti si kao tvoj tata.
Ne želim to!
Samo želiš misliti da ti je stalo.
A ti uvijek glumiš žrtvu.
Otkud bi ti shvatila kako se drugi osjećaju?
Oprosti.
- Jesi li dobro? - Da.
Hvala što si me doveo dovde.
Ali sad bi trebao otići.
Ne.
Nisam to htio reći.
Ja...
Ovo je grozno.
Hej, ti!
Napokon sam te našao.
Reci mi.
Gdje je Hiiragi?
Ondje?
Zašto ste pošli za njim?
Ja sam mu otac.
Odustajem.
Opet pada snijeg?
Hiiragi!
Hiiragi, slušaj!
Istina je da...
Hiiragi.
Gdje si?
Hiiragi?
Hiiragi!
Tsumugi!
Ono što sam rekao...
Oprosti. Vratit ću se kući.
Ne možemo.
Jesi li ovdje vidjela Snježnog boga?
Znači, to je stvarno bio Snježni bog.
Odjednom se pojavio, a onda nas je krenuo napadati.
Ne možemo kući.
Što je s ostalima?
Mnoge su proždrli.
Hej!
Jesi li vidjela Hiiragija?
Niste ga našli?
Jesam, ali...
nestao mi je pred očima.
Nemoguće.
- Moram ići! - Ne!
Ne može ga se spasiti.
- Što to znači? - Ali...
- Došao sam ti reći da se ne vraćaš. - Nešto se dogodilo Hiiragiju? Tko si ti?
- Hej! - Tiho, molim vas!
Dobro.
Što je?
Možda je još...
Samo mislim na tebe.
Tsumugi!
Drago mi je što ti je bolje.
Žao mi je, tata.
Moram mu se ispričati.
Tsumugi!
Hej, čekajte.
Zahtijevam objašnjenje!
Hvala.
Nikad te neću zaboraviti.
Tvoji smo dužnici.
Učini nas ponosnima.
Snježni bogovi su se vratili.
Ne ostavljaj me samu.
Sad opet možemo živjeti u miru.
Želim te vidjeti.
- Tsumugi. - Tsumugi.
To je Snježni bog!
- Zatvori vrata! - Brzo!
Jesi li dobro?
Tsumugi.
Tsumugi? Odakle je poznaješ?
Žao mi je.
Hej. Je li dobro?
Izašao je iz Snježnog boga!
Još je živ.
Odvest ću ga u utvrdu.
Uđite!
Znate gdje je Hiiragi, zar ne?
Držite se.
Hvala.
Tsumugi.
Je li istina to što si mi rekla?
Da. Vidjela sam sliku druge strane.
Oniji koje su Snježni bogovi pojeli kao da su bili živi, ali drugdje.
Možda ga možemo spasiti.
Idi naprijed!
Homare!
Ne!
Isami!
- Ustani. - Ali...
Odmah!
Budan si?
Onda trči sam.
Hajde.
Ovamo!
Požurite se!
Hej! Jesi li dobro?
Ne možemo ga odvesti u Skriveno selo.
Oprostite, moram na WC.
Što? Sada?
Ne mogu izdržati.
Odmah se vraćam.
Nevjerojatno.
Hej!
Vrati se!
Ha? Kvragu!
Zašto se ovo događa?
Dugo čekaš?
Stvarno se vraćaš?
Naravno.
Onda odjeni ovo.
Idemo.
Stižem!
- Čekaj! - Požuri se!
Upoznat ću te s poglavarkom Gozen.
Budi pristojan.
Istovarimo sve. Treba nam pomoć!
Evo.
Ho-ruk!
Nastavite.
- Uskoro smo gotovi! - Dobro!
Stigli smo.
Da, imamo još dovoljno lijekova.
Nemoj čekati liječničku ekipu.
Odmah idi onamo.
Samo dostavi lijek.
Dodijelit ću ti osiguranje.
Budite i dalje na oprezu.
Sretno.
Razumijem!
Ispričajte me.
Hajde.
Opa!
Gle kako se napuhuje, Toko.
Veličanstveno. Možda ste postavili nov rekord.
Doista. Šteta ga je pojesti.
Javljam se.
- Dječak je ispao iz... - Snježnog boga koji se pojavio na nebu.
Čula sam.
Shvaćam.
Nisam ga dosad vidjela.
Ne čini se posve formiran. Je li upravo postao oni?
Imam rog.
Stigao si s neba, umjesto s ulaza.
Zadivljena sam.
Kako si izašao iz Snježnog boga?
Što?
Ovi mladi ljudi vidjeli su kako izlaziš iz Snježnog boga nakon što je nestao.
Možeš li se sjetiti kako si izašao?
Kad me Snježni bog progutao,
bilo mi je jako hladno.
Onda mi se učinilo da čujem glas, ali...
Ne znam.
Snježni bogovi.
Kažu da su to božanstva čuvari koji su prekrili Skriveno selo snijegom
da ih skriju od ljudskih očiju.
Ali pogledajte kako je ispalo. Snježni bogovi nas napadaju.
Ukusno.
Ne mogu puno reći.
Najprije idemo do Gozen.
- Što se događa? - Što je bilo?
Neće se pomaknuti.
Izuru!
Napuštanje sela tijekom izvanrednog stanja je zločin.
Žuri nam se. Pustite me.
Hoćemo, ali moraš u pritvor do jutra.
- Idi bez mene. - I Tsumugi.
- Ali... - Bolje nego da smo oboje uhvaćeni.
Idi!
Hej!
Stani!
Za njom!
Idem!
Kamo je otišla?
Oprostite.
Nečeg si se sjetio?
U Snježnom bogu činilo mi se da sanjam.
Vidio sam masku i čuo sam zvuk zvona.
- Bilo je mnogo Snježnih bogova. - Hiiragi.
Djevojčica je gledala snijeg, a onda
je ženski glas rekao: „Ne ostavljaj me samu.”
I: „Tsumugi.”
Ali možda sam je to ja dozivao.
Ne znam.
Možda smo kažnjeni.
Na otoku Oni, u najdubljem dijelu Skrivenog sela, postoji svetište.
Ondje je pohranjena maska duhova kojom se prizivaju Snježni bogovi.
Maska duhova?
Da, priziva bogove koji skrivaju naše selo od ljudi.
Zašto mora biti skriveno?
Možda ćeš malo bolje razumjeti sad kad si oni.
Bez obzira na vrijeme i mjesto,
uvijek je bilo onih koji mogu živjeti samo
potiskujući svoje osjećaje.
Takvima treba mjesto gdje mogu biti svoji.
Zato moram štititi ovo mjesto pod svaku cijenu.
Zanimljivo.
Ako uništimo masku, Snježni bogovi će otići, zar ne?
Tsumugi, vratila si se.
Hiiragi.
Dakle, ovdje si bio.
Tsumugi.
Ako to učinite, naše selo više neće biti skriveno.
Ovim tempom nitko neće ostati.
Kakva korist od sela bez ljudi?
Hiiragi.
Pretvorio si se u onija.
Da.
Nisi gladan?
Da nešto pojedemo?
Poglavarko Gozen, smijemo li uzeti štogod iz smočnice?
Kako god hoćete.
- Idemo. - Dobro.
Tsumugi.
Nećeš valjda otići onamo?
Toko.
Pripazi na njih.
Razumijem.
Žao mi je, Hiiragi.
Ono što sam rekla u parku bilo je grozno.
I meni. Žao mi je.
Mislio sam samo na sebe.
Oprostite.
Zašto sad?
Ovo ti ne priliči.
Budalo! Što radiš?
Oprosti mi.
Stani! Izuru!
Ideš na otok Oni, zar ne?
Ne idem.
Idem s tobom.
Ne! Da se nisi usudio!
Želim biti s tobom.
Ali...
Ovo je smočnica.
Ovdje bi trebalo biti nečega za jelo.
Uđi, hajde.
Ovo je fenomenalno!
Pogledaj sve ovo.
Tsumugi?
Što se događa?
Tsumugi!
Otvori vrata.
Tsumugi!
Žao mi je, ali ne mogu te povesti.
Još stigneš otići kući.
- O čemu govoriš? - Ostani ovdje.
Ali da sam s tobom...
Hiiragi.
Znači li ovo...
Drago mi je što sam te upoznala.
Tsumugi.
Upomoć! Ako je netko ondje, molim vas, otvorite vrata!
Ima li koga?
Molim vas, otvorite vrata!
Tko je unutra?
Zovem se Hiiragi.
Oprostite, možete li otvoriti vrata?
Hiiragi?
Živ si.
Jeste li vi Tsumugin tata?
Zašto si unutra?
Tsumugi me zaključala.
Kamo je otišla?
Ona...
Reći ću vam kad izađem.
- Seko, čujem nešto. - Tsumugi se vratila da te spasi.
Ako te zaključala, to znači
da te ne želi uplitati više nego što treba.
Zamisli kako se Tsumugi osjeća.
Ja...
želim poštovati njezine osjećaje.
Ali želim poštovati i vlastite osjećaje.
Uvijek sam se slagao s onim što su drugi htjeli.
Počeo sam misliti da u tome nema ništa loše.
Ali nakon što sam je upoznao i putovao s njom,
mislim da mi je pokazala važnost vjerovanja svojim osjećajima.
Želim pomoći Tsumugi!
Ne zato što mi je netko rekao!
Možda ne budem od neke koristi.
Možda i umrem.
Svejedno. I dalje želim biti s Tsumugi!
Molim vas, pustite me odavde.
Idemo, Hiiragi.
Zašto su...
Odjeni ovo. Bit ću tvoj vodič.
Doista? Hvala.
Ogrni i ovo.
Hvala.
Sretno!
Nemoj umrijeti.
Hvala svima!
Oprosti na iznenadnom pozivu.
U redu je.
Hvala.
I ja sam bila malo znatiželjna.
Izuru, sjedni iza mene.
- Hiiragi, na druge saonice. - Dobro.
Hvala.
Jesi li vidio Tsumugi?
Da, ali ostavila me.
I loviti nekoga može biti zabavno.
Krećemo.
Tsumugi.
Selo je potpuno zaleđeno.
Hiiragi.
Odavde ćemo pješice.
Ovo bi trebao biti put do svetišta.
Koliko ih je samo!
Vi nastavite.
Izuru!
Hiiragi, ti idi!
Kroz onaj dolje otvor možeš do otoka Oni!
Ali...
Nađi Tsumugi!
Moramo se vratiti.
Aoi!
- Kreni natrag i obavijesti Gozen! - Znam! Idem!
Taj miris...
Otvor je...
Je li ovo...
To je otok Oni.
Mama.
Termalni izvor.
Je li ono svetište?
Tsumugi.
Tsumugi!
U tom slučaju, neće ići sjevernom stazom.
Pošaljimo osiguranje do Drugog mosta.
Razdvojimo li Snježne bogove, na svakog može po dvoje.
Jasno!
Pošalji glasnike sa Sjevernih vrata do Drugog mosta.
Da, gospođo!
Može li „Tsumugi” ako bude djevojčica?
Tata?
Preslatko ime.
- Osjetila sam udarac. - Zbilja?
- Mama. - Možda se bebi sviđa to ime.
Jesam li to ja?
Ku-kuc!
Mama.
Jesi li ondje?
Nikad te neću zaboraviti.
Tvoji smo dužnici.
Učini nas ponosnima.
Tsumugi.
Žao mi je.
Moram sve zaštititi.
Tsumugi.
Snježni bogovi su se vratili.
- 'Jutro. - Dobro jutro.
Hvala što čistiš snijeg.
Donijela sam hranu.
Požuri se!
Pazi se.
- Osjećam se okrijepljeno. - Svi su sretni.
Ispravno sam odlučila, zar ne?
- Oni unutra! Sreća unutra! - Jao.
Kako im zavidim.
Zašto sam bila samo ja?
Dosta mi je.
Mama.
Ništa nisam znala o tebi.
A ipak sam se ljutila na tebe.
Bila sam sigurna da si grozna.
Tako ne bih ja bila kriva.
Ja više ne bih bila razlog tvoga odlaska.
Mama.
Žao mi je.
Mama?
Tsumugi?
Jesi li to ti? Gdje si?
Ovdje sam.
Ovdje sam!
Mama!
Tsumugi!
Mama!
Tsumugi, žao mi je.
Ti si mi najvažnija. Zašto?
Zašto sam te onda ostavila?
U redu je.
Idemo kući, mama.
I tata čeka.
Toliko ti toga moram reći.
Želim te upoznati s nekim.
Što se događa? Tsumugi!
Sve će zatrpati!
Što se događa? Mrkli je mrak.
A, da. Zatrpala me lavina.
Ne mogu se micati.
Toplo je...
Dobro.
Hiiragijeve stope?
Ne idem.
Idem s tobom.
Ne! Da se nisi usudio!
Odvedi me u svetište Hie.
Što sad hoćeš?
Ne mogu te ostaviti.
Pomagat ću vam. Molim vas, dopustite nam da ostanemo.
Došla sam dovde jer je Hiiragi bio sa mnom.
Ona je...
Molim vas, pomozite joj!
Hvala na svemu!
Vidimo se opet!
Pa-pa!
Svi koje sam upoznala i s kojima sam se povezala izgradili su me ovakvom.
Drago mi je što sam te upoznala.
Sigurno sam povezana i s Hiiragijem.
Hiiragi!
Želim učiniti sve što mogu za tebe!
Hiiragi?
Hiiragi.
Hiiragi!
Mogu platiti njezinu kartu. Ako je to u redu.
S njom si?
Jesam.
Tsumugi?
Tsumugi!
Tsumugi.
Hvala nebesima. Živa si.
Hiiragi?
Zašto...
Kad si me ostavila, razmišljao sam o tome što želim raditi.
Dobio sam snagu kad sam počeo poštovati svoje istinske osjećaje.
I svi su me podržali.
Istinske osjećaje?
Pa... Htio sam biti s tobom.
Znači li to...
Čekaj!
Što?
Shion!
Izuru!
- Što se dogodilo? Jesi li dobro? - Tsumugi se nije vratila.
Znači, vidjela si je?
Gle.
Što?
Tsumugi?
Mama!
Tsumugi!
Dobro došla kući, mama.
Lijepo je vratiti se.
Odrasla si.
Žao mi je što si zbog mene bila usamljena.
Samu sebe sam uvjerila da sam usamljena, ali...
tata je bio sa mnom.
I upoznala sam Hiiragija.
Dakle, u redu je. Nikad nisam bila sama, mama.
Nisi. Baš mi je drago.
- Idemo kući. - Dobro.
I ti, Hiiragi.
Ja... moram ići.
O...
Valjda bi trebao.
Hiiragi!
Hvala!
Hiiragi!
Pazi se na povratku!
Hiiragi!
Pozdravi seku!
Hiiragi!
Brzo!
Idem!
I Skriveno selo morat će se promijeniti.
Hiiragi!
Gdje si bio?
Jesi li dobro? Zabrinuo sam se.
- Ono dvoje... - Tata.
Oprosti što sam te zabrinuo.
Mnogo toga želim reći.
Idemo kući.
Polazak!
Čekajte! Silazim!
Tsumugi?
Tsumugi!
Hiiragi! Tu si!
Nisi došao u posjet!
Što?
Stalno sam pokušavao ući kroz onaj ulaz,
ali vodio je drugamo.
Valjda samo oniji mogu proći.
Zbilja?
I?
Je li razgovor s tatom dobro prošao?
Da. Možda će potrajati da mu sjedne, ali sad je bolje.
Evo.
Hvala.
Hiiragi, i ja...
Došla sam ti reći što doista osjećam.
Čekaj! Prvo ja.
A, ne!
Ja sam na redu, zar ne?
Prijevod titlova: Tomislav Šimunić