Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫נא להציג את הכרטיסים ולשלם לסדרן.‬
‫נא להיזהר בירידה מהרכבת.‬
‫- יונזאווה -‬
‫יונזאווה. תחנת יונזאווה.‬
‫נא להחליף כאן‬ ‫לרכבת המהירה לימגטה ולקו יונסאקה.‬
‫נא ודאו שלא שכחתם חפצים...‬
‫סלח לי.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫- תחנת יונזאווה -‬
‫היי, מאשימה...‬ ‫-מאשימה!‬
‫היי. אימון בוקר?‬
‫כן. לך אין אימון בוקר?‬
‫התיכון שלנו הפסיד בטורניר,‬ ‫אז אין אימוני בוקר כרגע.‬
‫אז בוא לצפות באימון שלנו.‬
‫לא, זה רק ילחיץ אתכם.‬
‫שלג?‬
‫- נערת האוני שלי -‬
‫ראיתן את זה?‬ ‫התחיל לרדת שלג בדרך לבית הספר.‬
‫כן. ראיתי. מזג האוויר ממש מוזר, נכון?‬
‫שכחתי את שיעורי הבית שלי!‬
‫השארתי אותם על השולחן למרות שסיימתי הכול!‬
‫באמת? אני לא מאמין לך.‬
‫זאת האמת.‬
‫גם אני לא סיימתי את שלי. נרדמתי.‬
‫היראגי.‬ ‫-אלו שיעורי הבית להיום. רוצים לראות?‬
‫באמת? תן לי לראות!‬
‫אני אעתיק אותם מהר. חכה רגע!‬
‫גם אני!‬
‫"זה רק טל. לו יכולתי להיעלם כמוהו."‬
‫בחלק האחרון הוא מביע חרטה‬
‫במילים "לו יכולתי"...‬
‫בסדר.‬
‫תעבדו בזוגות עם מי שקרוב אליכם,‬
‫וכל אחד יצייר את הדיוקן של השני.‬
‫קדימה!‬
‫את לידי.‬ ‫-נכון.‬
‫יאטסוסה, אתה תקוע איתי.‬ ‫-בסדר.‬
‫תורני האולם, נא למרק את הרצפה.‬
‫גם אני אעזור.‬
‫באמת?‬
‫אנחנו צריכים להגיע לאיזשהו מקום.‬ ‫תוכל לטפל בזה?‬
‫בסדר.‬
‫תודה. בוא נלך.‬
‫תודה רבה.‬
‫יאטסוסה.‬
‫כאן.‬
‫אני חייבת לך בגדול!‬
‫אין מצב! הם בטוח יעלו על זה.‬
‫אתה היחיד שאני יכולה לבקש ממנו.‬
‫בסדר?‬
‫יאטסוסה, אתה מוכן?‬
‫תיצמד לסיפור שלנו ותאלתר את השאר.‬
‫בסדר, קדימה!‬
‫קדימה, תחייך!‬
‫הנה הם. איי!‬
‫מזמן לא התראינו.‬ ‫-סליחה שזה לקח הרבה זמן.‬
‫אין בעיה.‬
‫וזהו בטח...‬
‫החבר שלי, יאטסוסה. הבטחתי שאביא אותו.‬
‫נעים מאוד. אני היראגי יאטסוסה.‬
‫נכון שזה נפלא?‬
‫לא חשבתי שבאמת תביאי אותו.‬
‫חששתי שלא היית יכולה לסגת כי המצאת את זה.‬
‫גם הוא תלמיד שנה א'?‬
‫אתם באותה כיתה?‬ ‫-לא.‬
‫מי פנה ראשון למי?‬ ‫-טוב...‬
‫הן ידעו.‬
‫היה מוגזם להעמיד פנים שאתה החבר שלי.‬
‫אני מצטער.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫זו אשמתי שביקשתי ממך משהו מוזר כל כך.‬
‫אבל רציתי לשאול, הייתה לך פעם חברה?‬
‫לא.‬ ‫-הבנתי.‬
‫אם תהיה לך, תתייחס אליה יפה, בסדר?‬
‫תודה על היום.‬
‫בטח.‬
‫אני צריך לנסוע, אז...‬
‫רגע. אני יודעת שזה כאן איפשהו.‬
‫הנוסעים האחרים מחכים.‬
‫איפה זה?‬
‫היא...‬
‫בבקשה, מיס. אני ממש חייב...‬ ‫-סליחה.‬
‫אני יכול לשלם על הנסיעה שלה אם זה בסדר.‬
‫אתם יחד?‬
‫כן.‬ ‫-מי אתה?‬
‫הצלת אותנו.‬
‫לא חשוב. אני אלך ברגל.‬
‫אתה יכול לנסוע עכשיו.‬
‫באמת? אני מצטער.‬
‫יוצאים לדרך!‬
‫זה כאב.‬
‫למה ניסית לעזור לי?‬
‫נראה היה שיש לך בעיה.‬
‫לא הייתה לי שום בעיה.‬
‫אני מבין.‬
‫אני מניח שרק רציתי לעזור.‬
‫טוב, כדאי שאלך הביתה.‬
‫תחזרי הביתה בשלום.‬
‫שכחתי! האמת שהייתה לי בעיה.‬
‫אז... איך קוראים לך?‬
‫טסומוגי.‬
‫איך לך?‬
‫היראגי.‬
‫זה הבית שלי.‬
‫הוא עצום!‬
‫אני מרגישה שאני מפריעה.‬
‫אמרת שאת רוצה לבוא.‬
‫באמת?‬
‫טוב, לא חשוב.‬
‫הוא אוכל את זה!‬
‫אני שמחה שבאת לפני ארוחת הערב.‬
‫אוכלים היום קרוקטים, נכון?‬
‫כן. חשבתי שאציע לחברה של היראגי‬ ‫לטעום אותם.‬
‫אני לא החברה שלו.‬
‫רגע, את לא?‬
‫כמה מאכזב.‬
‫אבל את כאן, אז הישארי לארוחת ערב, טוב?‬
‫חזרתי!‬
‫ברוך הבא.‬ ‫-אבא!‬
‫את ודאי החברה של היראגי.‬ ‫-מתברר שהיא לא.‬
‫באמת? את לא?‬
‫ברוך הבא.‬
‫שלום.‬
‫יצאת למסע כדי למצוא מישהו?‬
‫כן.‬
‫אני צריכה להחזיר את זה.‬
‫להחזיר מה?‬
‫טוב, קרוקטים ישר מהשמן.‬
‫יש עוד הרבה, אז תאכלו.‬
‫בתיאבון.‬ ‫-קדימה!‬
‫לאחרונה, מזג אוויר חריג בימגטה. שלג בקיץ...‬
‫ברור שזה חם. את צריכה לחכות קצת.‬
‫מה? גם אתן?‬
‫זאת הדרך היחידה לאכול אותם.‬
‫נכון, טסומוגי?‬
‫נכון מאוד.‬
‫טעים!‬
‫הגשם התחזק עוד יותר.‬ ‫אולי תישארי כאן הלילה?‬
‫אני יכולה?‬
‫בטח שאת יכולה.‬
‫יש!‬
‫טסומוגי?‬
‫אני משאירה לך בגדים נקיים כאן.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה רבה.‬
‫זה כל מה שאני יכול לעשות, אז...‬
‫זה היה כל כך נעים.‬
‫טסומוגי, יש לך רגע?‬
‫בסדר, שבי.‬
‫לסרק לך את השיער?‬
‫השיער שלך כל כך עדין ורך.‬
‫את באמת חושבת?‬
‫היה לי שיער פרוע כשהייתי ילדה,‬ ‫כמו שיש להיראגי.‬
‫אימא שלי הייתה מסרקת אותי בדיוק ככה.‬
‫הוא לא נראה פרוע יותר.‬
‫השיער שלי השתנה כשהתחלתי ללמוד בתיכון.‬
‫היראגי.‬
‫בנוגע לשיחה שהייתה לנו.‬
‫מצאתי לך מורה פרטי.‬
‫אתה לא צריך ללכת למכינה עכשיו.‬
‫מה? למה?‬
‫"למה?" הוראה פרטית תהיה בטוח טובה יותר.‬
‫אבל הגשתי מועמדות לקורס הקיץ.‬
‫אז תבטל אותה.‬
‫אבל כולם...‬ ‫-מה כל כך טוב בלהיות כמו כולם?‬
‫אתה רוצה ללכת למכינה‬ ‫כי אתה מרגיש בטוח כשאתה עושה כמו כולם?‬
‫זה לא...‬
‫תעשה מה שאני אומר ולא תוכל לטעות.‬
‫ברור?‬
‫אח גדול?‬
‫טסומוגי?‬
‫אני כאן.‬
‫טסומוגי?‬
‫טוב, סיימנו.‬
‫רוצה לשחק איתי?‬ ‫-כן, בטח.‬
‫תודה רבה.‬
‫אני...‬
‫הפסדת שלוש פעמים ברציפות.‬
‫עוד פעם, בבקשה.‬
‫קר.‬
‫שלג?‬
‫מה זה?!‬
‫מה קרה?‬
‫הפסקת שירותים!‬
‫יש אחד למטה!‬
‫קפוא כאן.‬
‫זה קפא וננעל.‬
‫היראגי!‬
‫מה זה?‬
‫היראגי! תחזיק מעמד!‬
‫חייבים לברוח!‬
‫טסומוגי?‬
‫בוא איתי!‬
‫אני חושבת שאנחנו בטוחים בינתיים.‬
‫מה היה הדבר הזה?‬
‫גם אני לא יודעת.‬
‫מעניין למה הותקפת.‬
‫טסומוגי.‬
‫הקרן על הראש שלך... מה זה?‬
‫אז אתה רואה אותה עכשיו.‬
‫יש לי קרן... כי אני אוני.‬
‫אוני?‬
‫באתי לכאן...‬
‫כדי לטרוף אותך, היראגי.‬
‫סתם צחקתי.‬
‫אני לא אטרוף אותך.‬
‫אבל אני באמת אוני. אתה פוחד כבר?‬
‫בכלל לא.‬
‫הדבר זה שוב!‬
‫קוראים להם מיני אוני.‬
‫אבל אף פעם לא ראיתי חזקים כל כך.‬
‫מיני אוני?‬
‫הם בוקעים מבני אדם‬ ‫שמסתירים את הרגשות שלהם.‬
‫אנשים כמוך.‬
‫גם זה אוני?‬
‫בדיוק.‬
‫אתה מעמיד פנים שאתה אמיץ, מה?‬
‫לא, אני לא.‬
‫היי!‬
‫חכה!‬
‫מאיפה את, טסוגומי?‬
‫מהכפר הנסתר.‬
‫זה המקום שהאוני גרים בו מעבר להר.‬
‫יצאתי למצוא את אימא שלי.‬
‫היא ברחה כנראה כשהייתי קטנה.‬
‫אחרי זה, היה די קשה לי ולאבא שלי.‬
‫חסרת אחריות, נכון?‬
‫אני אכניס לה אגרוף.‬
‫זה היה יותר מאגרוף אחד.‬
‫חשבתי שאולי היא במקדש כאן.‬
‫מה? הוא נעלם!‬
‫לא הייתי אמורה לאבד אותו.‬
‫בלעדיו, אני...‬
‫את מתכוונת לזה?‬
‫הנה הוא! איזו הקלה.‬
‫סליחה, הייתי צריך להחזיר אותו מיד.‬
‫מצאתי אותו בחדר שלי.‬
‫זה ממקדש שינטו, נכון?‬
‫זה רחוק.‬
‫אתה יודע איפה זה?‬
‫כן, בטח.‬
‫היראגי, תעזור לי בבקשה.‬
‫קח אותי למקדש שינטו.‬
‫אין מצב. יש לי לימודים מחר.‬
‫והמשפחה שלי...‬
‫אני לא מתמצאת בסביבה הזאת.‬
‫בבקשה!‬
‫אני רוצה שתבוא איתי!‬
‫נכון. סליחה שדחקתי אותך לפינה.‬
‫בסדר.‬
‫אני אעזור לך.‬
‫יש!‬
‫אח גדול?‬
‫טסומוגי איתך?‬
‫מה קרה?‬
‫אימא, גם היראגי לא כאן!‬
‫למה למקדש שינטו?‬
‫שמעתי שאימא שלי עזבה אחרי שאמרה‬ ‫לאבא שלי שהיא הולכת למקדש שינטו.‬
‫זה כל המידע שיש לי.‬
‫את יודעת למה‬ ‫אני יכול לראות עכשיו מיני אוני?‬
‫אפשר לראות אותם ברגע שנהפכים לאוני.‬
‫אני לא אוני.‬
‫בני אדם שפולטים הרבה מיני אוני‬ ‫נהפכים לאוני בסופו של דבר.‬
‫אתה פולט מיני אוני חזקים מאוד.‬ ‫אני בטוחה שתיהפך לאוני ממש בקרוב.‬
‫לאוני?‬
‫זה אומר שהיית פעם בת אדם?‬
‫אני אוני מאז שנולדתי.‬
‫השמש זורחת.‬
‫זה יפהפה.‬
‫הבוקר עלה.‬
‫כן.‬
‫אלך לבדוק מקומות שהוא הלך אליהם אולי.‬
‫את תחכי כאן בבית.‬ ‫-בסדר.‬
‫היראגי, אני עייפה.‬
‫רוצה שנעשה הפסקה איפשהו?‬
‫אולי ניסע במכונית?‬
‫אין לנו כסף, אז לא נוכל לתפוס מונית.‬
‫בוא נתפוס טרמפ!‬
‫נתפוס טרמפ עם מישהו שנוסע ליונזאווה.‬
‫אנשים פוחדים לאסוף טרמפיסטים זרים בימינו.‬
‫לא נדע אם לא ננסה.‬
‫גם אם מישהו ייתן לנו טרמפ,‬ ‫איך נדע אם הוא אדם טוב?‬
‫אתה רק חושב איך לא לנסות.‬
‫טוב, תלך אתה ברגל ואני אסע במכונית.‬
‫נתראה כשתגיע לשם.‬ ‫-מה?‬
‫מה אתה רוצה עכשיו?‬
‫אני לא יכול לנטוש אותך.‬
‫שקרן.‬
‫אני לא משקר.‬
‫מה נכנס בו?‬
‫לא, ככה.‬
‫תרים למעלה את כל הבהונות.‬
‫לא אוכל לעמוד ככה הרבה זמן!‬
‫בסדר, אני אעשה את זה.‬
‫זוז הצידה.‬
‫רגע.‬
‫אתם תופסים טרמפים?‬
‫כן!‬
‫אנחנו נוסעים רק עד העיר. מצטער.‬
‫זה בסדר. כל מרחק עוזר.‬
‫אז מה קורה? אתם נאהבים שנמלטים?‬
‫אין מצב.‬ ‫-לא, זה לא ככה.‬
‫אבל ההורים שלכם לא ידאגו?‬
‫מעניין...‬
‫כל כך הרבה דברים...‬
‫יש לכם הרבה מטען.‬
‫יש לנו דוכן לבגדי יד שנייה,‬
‫אז אנחנו נוסעים לשווקי פשפשים ברחבי הארץ.‬
‫היום נעמיד דוכן בפארק יונזאווה.‬
‫אתם יכולים לבוא אם תרצו!‬
‫קצת יותר לשמאל.‬
‫יופי, מושלם.‬
‫יפה. הרבה יותר קל לראות את זה עכשיו.‬
‫אתם מוכרים גם את זה?‬
‫כן, יש פסטיבל לא רחוק היום,‬ ‫אז אנחנו מתמקדים בלקוחות שלובשות יוקאטה.‬
‫סליחה, יש לך את החולצה הזאת במידה קטנה?‬
‫יש רק את מה שאת רואה כאן,‬ ‫אבל יש לנו מידות קטנות בדוגמאות אחרות.‬
‫היראגי.‬
‫מתי נלך?‬
‫הם הסיעו אותנו עד לכאן,‬ ‫אז עלינו להודות להם בכך שנעזור להם.‬
‫תירגע. הם נסעו בכיוון הזה בכל מקרה.‬
‫אבל אנחנו לא יכולים פשוט...‬
‫היראגי, טסומוגי.‬
‫אני צריך לגשת לדלפק הרישום.‬
‫תוכלו להשגיח על הדוכן?‬
‫בטח.‬ ‫-תודה.‬
‫אתם יכולים להוריד קצת את המחירים.‬
‫אני סומך עליכם.‬
‫ברור.‬
‫סליחה.‬
‫אקבל הנחה אם אקנה שניים כאלו?‬
‫בהחלט. יש הנחה של 100 ין כשקונים שניים.‬
‫אפשר לראות גם את החולצה הזאת?‬
‫כן, בבקשה.‬
‫זה יפה.‬
‫בסדר, אקח את זאת וגם את החולצה בצבע חאקי.‬
‫תודה רבה.‬
‫איזו אתה רוצה?‬
‫וואו, אתה בטח ממש חכם.‬
‫בכלל לא.‬
‫מיו לא מתעניינת בכלל בדוכן.‬
‫סליחה.‬
‫אני יכולה למדוד את הכובע הזה?‬
‫בטח, בבקשה.‬
‫אפשר לקבל אחת כזאת?‬
‫בנדנה? בטח.‬
‫כל כך חמוד! אני יכולה?‬
‫טוב, נראה שהקהל הדלדל קצת.‬
‫עזרתם מאוד, שניכם.‬
‫זה לא תגמול רציני, אבל אתם יכולים‬ ‫לבחור משהו שמוצא חן בעיניכם.‬
‫באמת?‬
‫יש!‬
‫ריוג'י ומיו לא מביטים זה בזה.‬
‫אולי הם רבו.‬
‫מי יודע? אולי הם ככה תמיד.‬
‫רק בני הזוג עצמם‬ ‫יכולים להבין מריבות אוהבים.‬
‫הלוואי שיכולנו לעשות משהו למענם.‬
‫אתה עדיין רוצה להיות מעורב?‬
‫חשבתי שאתה שונא שאבא שלך מתערב לך בחיים.‬
‫נכון, אבל...‬
‫אני כבר חוזר.‬
‫בחיי.‬
‫הבחורים ההם כבר זרקו אותך?‬
‫טסומוגי. זאת את.‬
‫ברור שלא.‬
‫היראגי לא מסכים לעזוב בגללך,‬ ‫אז גם אני תקועה כאן.‬
‫בגללי? למה?‬
‫את חייבת להסתיר את הרגשות שלך‬ ‫כי את יוצאת עם בחור שאת לא אוהבת.‬
‫אם משהו מטריד אותך, פשוט תגידי.‬
‫זה לא הוגן כלפיו.‬
‫רק רגע, את מבינה לא נכון.‬
‫ריוג'י הוא אחי.‬
‫בכל זאת,‬
‫יהיה נחמד אם אוכל לבטא את עצמי כמו שאמרת.‬
‫מיו. טסומוגי, גם את כאן.‬
‫ריוג'י.‬
‫היראגי רצה שאדבר איתך.‬
‫הוא נראה די נסער.‬
‫הוא שם לב כנראה שאנחנו מתנהגים מוזר.‬
‫אנחנו באמת מתנהגים מוזר?‬
‫מאז שהיינו ילדים,‬
‫תמיד היית שם, קרוב מאחוריי.‬
‫הנחתי שאת אוהבת את הדברים שאני אוהב,‬
‫כמו בגדי יד שנייה ושווקי פשפשים.‬
‫אני באמת אוהבת.‬
‫בטח.‬
‫אבל הבנתי שיש עוד משהו.‬
‫רק העמדתי פנים שלא הבחנתי.‬
‫מה? שלג?‬ ‫-יורד שלג!‬
‫למה?‬
‫יורד שלג בקיץ!‬
‫כמה מוזר.‬
‫השלג התחיל שוב לרדת?‬
‫הדבר הזה...‬
‫הוא חזר!‬
‫אבל למה?‬
‫מיו.‬
‫וטסומוגי?‬
‫אבל עכשיו‬
‫אני יודע.‬
‫הרעיון שבני משפחה אמורים‬ ‫להבין זה את זה בלי לדבר הוא שקר.‬
‫אני רוצה לשמוע יותר מה יש לך לומר.‬
‫האמת, יש הרבה דברים שאני רוצה לדבר עליהם.‬
‫אימא.‬
‫טסומוגי!‬
‫למעלה! תסתכלי!‬
‫מה קרה?‬
‫את בסדר?‬
‫היא ברחה פתאום.‬
‫תודה רבה!‬
‫היא הלכה לשם!‬
‫בסדר. תודה על הכול!‬
‫אז הוא לא רודף רק אחריי?‬
‫לאן?‬
‫טסומוגי!‬
‫אני מקווה שהיראגי לא עוקב אחריי.‬
‫טסומוגי! איפה את?!‬
‫טסומוגי.‬
‫את בסדר?‬
‫היא נושמת. איזו הקלה.‬
‫- הוג'ו-נו-יו, פונדק מעיינות חמים -‬
‫מה?‬
‫היי, מה קרה?‬
‫אתם נראים נורא.‬
‫בבקשה.‬
‫היא...‬
‫תעזור לה בבקשה!‬
‫מה קרה?‬ ‫-תביא את ערכת העזרה הראשונה.‬
‫מה הבעיה?‬
‫אני...‬
‫מצאתי אותה מוטלת בקרקעית הנהר היבש.‬
‫היא אמרה שהיא נפלה.‬
‫באמת? קח אותה לחדר 206.‬
‫ברור.‬
‫הנה ערכת העזרה הראשונה.‬
‫הבוקר הגיע.‬
‫בוקר טוב.‬
‫בוקר.‬
‫בגלל זה היא לא קמה. יש לה קצת חום.‬
‫אצור קשר עם ההורים שלה.‬
‫זה... לא אפשרי.‬
‫נמלטת?‬
‫תשמע, זה חדר אורחים.‬
‫אני צריכה אותו בשביל לקוחות שמשלמים.‬
‫תיצור קשר עם ההורים שלה.‬
‫אני מצטער.‬
‫אני לא יכול.‬
‫למה לא?‬
‫גבירתי.‬
‫את יכולה לתת לנו להישאר עד שהיא תחלים?‬
‫שאלתי אותך למה.‬
‫אני אעשה כל דבר כאן עד שהיא תתעורר.‬
‫תענה לי קודם.‬
‫אני אעבוד קשה. בבקשה, תני לנו להישאר.‬
‫איזה ילד עקשן.‬
‫אתה רוצה לעבוד בגילך?‬
‫בעלי יכול ללמוד ממך.‬
‫יום נעים.‬
‫תמלא את בקבוקי השמפו כשתסיים לקרצף.‬
‫כן, אדוני.‬
‫היראגי, גם כאן, בסדר?‬
‫כן, גברתי.‬
‫תיזהר.‬
‫קח מה שאתה יכול, בסדר?‬
‫כן, גברתי.‬
‫עובד חדש! אני משאיר כאן דלי נקי, בסדר?‬
‫תודה רבה.‬
‫אתה זה שרצה לעבוד.‬
‫אל תתחיל להתבטל.‬
‫כן, גברתי.‬
‫זה ממש כמו פעם!‬
‫אף אחד כבר לא עובד כל כך קשה!‬
‫אולי תחזור לעבודה גם אתה?‬
‫אופס.‬
‫קבלי!‬
‫חכי.‬
‫חכי רגע!‬
‫אימא.‬
‫נכון, אנחנו בפונדק.‬
‫היראגי.‬
‫טסומוגי, את ערה.‬
‫הבגדים שלך...‬
‫איך את מרגישה?‬
‫גם אני לבושה אחרת.‬
‫אתה עשית את זה?‬
‫לא! זאת הייתה הגברת שמנהלת את המקום.‬
‫והיא אמרה להביא לך את זה.‬
‫מה זה? זה כל כך טעים!‬
‫כן, אף פעם לא אכלתי כדור אורז טעים כל כך.‬
‫אני שמח שאת מרגישה יותר טוב.‬
‫אתה זה שהציל אותי אתמול?‬
‫לא. רק הבאתי אותך לכאן אחרי שמצאתי אותך.‬
‫עובדי הפונדק הביאו אותך לחדר הזה‬ ‫וטיפלו בפצעים שלך.‬
‫הם ממש טובים, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫לא ייאמן כמה החביתה‬ ‫המגולגלת הזאת אוורירית!‬
‫אולי תירגעי קצת?‬
‫תודה על ארוחת הערב.‬ ‫כדורי האורז היו מעולים.‬
‫אני שמח לשמוע.‬
‫מה שלום טסומוגי?‬
‫משתפר, הודות לכם.‬
‫אני שמח לשמוע.‬
‫אז אתה מעשן?‬
‫מה? ראית אותי.‬
‫היא כל הזמן אומרת לי להפסיק‬ ‫כי אני מטפל לפעמים בלקוחות.‬
‫גם אבא שלי מעשן בחוץ הרבה.‬
‫יצרת קשר עם ההורים שלך?‬
‫לא.‬
‫טוב, אני מניח שככה זה.‬
‫תקשיב, היראגי.‬
‫הרבה פעמים אנחנו מפספסים הזדמנות‬ ‫להגיד את מה שצריך לומר.‬
‫כשתרגיש מוכן, תודיע להם שאתה בסדר.‬
‫בבקשה.‬
‫תיקנתי את הקרעים.‬
‫וואו.‬
‫זה כמו חדש.‬
‫תודה.‬
‫את צריכה להודות לחבר שלך.‬
‫הוא עבד ממש קשה כדי שתוכלו להישאר כאן‬ ‫בזמן שאת מתאוששת.‬
‫אימא?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫קרו הרבה דברים. אני בהוג'ו-נו-יו כרגע.‬
‫טסומוגי שם איתך?‬
‫אני מבינה. זה טוב.‬
‫אז מתי תחזור?‬
‫יש משהו שאני צריך לעשות קודם,‬ ‫ואחר כך אחזור.‬
‫את לא צריכה לדאוג.‬
‫בסדר, להתראות.‬
‫תודה רבה על כל העזרה.‬
‫נהנינו מאוד לארח אתכם כאן.‬
‫אני חושב שאתגעגע למקום הזה.‬
‫אתה בסך הכול ילד.‬
‫לא תוכל להמשיך לשמור ככה על טסומוגי.‬
‫אנחנו רגילים לפרידות בעסק שלנו.‬
‫תחזרו מתי שתרצו.‬
‫בטח!‬
‫תודה רבה.‬ ‫-תודה.‬
‫להתראות מתישהו!‬
‫תחזרו מתי שתרצו!‬
‫כמה זמן ייקח להגיע למקדש?‬
‫סביר להניח שנגיע הערב.‬
‫הבנתי.‬
‫כמעט הגענו.‬
‫וואו, אף פעם לא ראיתי דבר כזה!‬
‫כן! זה אחרת לגמרי מלראות את זה בטלוויזיה!‬
‫מה? ברור שזה אחרת!‬
‫אני לא יכול להגיד מה אני מרגיש?‬ ‫-בסדר, אם אתה חייב.‬
‫ברוך הבא.‬
‫שמעתי שהיראגי היה כאן.‬
‫אתה...‬
‫אבא שלו!‬
‫ברוך הבא, אדוני.‬ ‫יש משהו דחוף שאוכל לעזור בו?‬
‫היראגי כאן, נכון?‬ ‫אני רוצה לראות אותו עכשיו!‬
‫הוא עזב כבר.‬
‫לאן? קדימה, תגידי לי!‬
‫אתה חסר סבלנות מאוד.‬
‫אין לי זמן לאנשים שאינם לקוחות.‬
‫מה זה?‬ ‫-בוא נדבר על זה בפנים, טוב?‬
‫מכאן, אדוני.‬
‫בסדר.‬
‫איך בכפר הנסתר?‬
‫איך שם?‬
‫קודם כל, ממש קר. יורד שם שלג כל השנה.‬
‫אבל אנחנו רגילים לזה. זה מקום נחמד.‬
‫הבנתי.‬
‫תחזרי לכפר הנסתר אחרי שתמצאי את אימא שלך?‬
‫כן, אני אחזור.‬
‫מה יש, היראגי?‬
‫מה, תתגעגע אליי?‬
‫זה לא מה שהתכוונתי!‬
‫לא שוב!‬
‫היי!‬
‫ספרי לי על אימא שלך.‬
‫אני לא זוכרת אותה.‬
‫הייתי בת שלוש כשהיא עזבה.‬
‫את עדיין רוצה לתת לה אגרוף?‬
‫ברור שאני רוצה לתת לה אגרוף.‬
‫אבל קודם, אשאל אותה למה היא עזבה.‬
‫אולי הייתה לה סיבה טובה.‬
‫אבל אדע איך אני מרגישה רק כשאראה אותה.‬
‫אני בטוח שאת צודקת.‬
‫זה...?‬
‫טסומוגי?‬
‫אני יכול לעזור?‬
‫סליחה. עברנו כאן וראינו את הציור הזה.‬
‫אבל אין לנו כסף.‬
‫אנחנו הולכים עכשיו.‬
‫למה? אנחנו רק מסתכלים.‬
‫אבל זה בית קפה.‬
‫אין לקוחות אחרים כרגע.‬
‫אתם יכולים ליהנות מהציור כמה שתרצו.‬
‫כדאי לשנות את הזווית?‬
‫תודה.‬
‫יש!‬
‫שמעתי פעם שאלים‬ ‫מסתירים את הכפר שלנו מבני האדם‬
‫באמצעות השלג שיורד כל הזמן.‬
‫אנשים קוראים להם אלי שלג,‬ ‫אבל חשבתי שזו אגדה.‬
‫יכול להיות‬
‫שהדבר הזה היה אל השלג.‬
‫אבל אף פעם לא שמעתי שהם טורפים אוני.‬
‫הכנתי תה צמחים לפי מתכון חדש שהמצאתי.‬
‫אשמח לשמוע את דעתכם עליו.‬
‫טעים!‬ ‫-הוא באמת מעולה.‬
‫מצוין. רציתי לנסות עלי תה חדשים שקניתי.‬
‫מאיפה התה הזה?‬
‫זה הגיע מצ'כיה. יש לי גם משוודיה וממצרים.‬
‫אני מקבל דברים טובים‬
‫בזכות הקשרים שיצרתי עם אנשים‬ ‫כשטיילתי בעולם כבחור צעיר.‬
‫וואו. נסעת לבדך?‬
‫לא, עם אשתי.‬
‫היא נפטרה לפני ארבע שנים.‬
‫רוצים לראות את הצילומים שלנו?‬
‫זו אשתי שעומדת לידי.‬
‫היא חובשת כובע שנקרא "מוקורוטלו".‬
‫זה כובע מסורתי מלסוטו, מדינה באפריקה.‬
‫עיצבו אותו ככה בהשראת הר.‬
‫וואו, זה מעניין.‬
‫זה הכובע.‬
‫וזה הכובע שהאינואיטים חובשים.‬
‫חבשתי אותו כשיצאתי לראות‬ ‫את אורות הצפון בקנדה.‬
‫הוא מחמם מאוד.‬
‫בעיר הזאת יש מינוס 40 מעלות בחורף.‬
‫מינוס 40?!‬
‫אתם נראים יפה יחד!‬
‫המקום הזה מלא בזיכרונות שלך ושל אשתך.‬
‫איזה יופי.‬
‫מאיפה הציור הזה?‬
‫הוא היה כאן כשקנינו את הבית.‬
‫אני חושב שזה ציור מקומי,‬
‫אבל אני לא יודע מי צייר אותו או מתי.‬
‫זה נראה כמו סיפור ישן.‬
‫אולי זה באמת קרה.‬
‫אולי אלי השלג באמת טורפים אוני.‬
‫אמרתי לך, לא?‬
‫חזרנו.‬
‫אל תאבד אותו שוב, בסדר?‬
‫טוב.‬
‫אני מקווה שאתה לא סתם אומר.‬
‫לקוחות?‬
‫יופי שחזרתם.‬
‫שלום לכם.‬
‫אלו הבת שלי והנכד שלי, הארוטו.‬
‫שלום.‬
‫שלום. סליחה על ההפרעה.‬
‫קדימה, הארוטו, תגיד שלום.‬
‫שלום.‬
‫הוא כל כך חמוד.‬
‫בוא נלך לשטוף ידיים ואתן לך מיץ.‬
‫כובעים מוזרים!‬
‫לא יפה!‬
‫תרגישו כמו בבית.‬
‫בית הקפה מלא בזיכרונות שלי ושל אשתי,‬
‫אבל שני אלו הם האוצר האמיתי שלי.‬
‫הם יקרים ללבי מאוד. הם המורשת החיה שלי.‬
‫סליחה. אדם בגילי‬ ‫לא אמור להיות רגשני כל כך.‬
‫יורד גשם.‬
‫הדרך למקדש עדיין ארוכה. מפריע לך להירטב?‬
‫קחו את זה.‬
‫מה? לא נוכל לשאול מטרייה אחרי כל מה שעשית.‬
‫אין צורך להחזיר אותה.‬
‫בואו כלקוחות בפעם הבאה.‬ ‫-אל תצא לכביש.‬
‫בסדר.‬ ‫-היי, חכה!‬
‫להתראות.‬
‫היי, לגבי הציור ההוא...‬
‫אני חושבת שאלו היו אלי שלג.‬
‫אבל הם תקפו את האוני.‬
‫מה אם הכפר שלי בצרות?‬
‫לפני שנכנסנו לבית הקפה, שאלת אם אחזור‬
‫לכפר הנסתר אחרי שאראה את אימא שלי.‬
‫כן.‬ ‫-אני חושבת שכן.‬
‫אני לא יכולה להשאיר את אבא שלי לבד.‬
‫אבל...‬
‫היי, חכי!‬
‫אני רוצה לראות קודם כל מיני מקומות!‬
‫חם מאוד בלסוטו, נכון?‬ ‫מעניין אם יורד שם שלג.‬
‫אף פעם לא שמעתי על מקום‬ ‫קר יותר מהכפר הנסתר.‬
‫בטח יש הרבה סוגים של אנשים‬ ‫וכל מיני דרכי חשיבה.‬
‫יצאתי לחפש את אימא שלי,‬ ‫אבל אני שמחה שאני לומדת דברים חדשים.‬
‫ופגשתי גם אותך, אני מניחה.‬
‫הייתי מנסח את זה אחרת.‬
‫מה איתך? מה אתה רוצה לעשות?‬
‫אף פעם לא חשבתי על זה.‬
‫זה יכול להיות כל דבר. תגיד מה שאתה מרגיש.‬
‫כרגע,‬
‫אני רוצה לעשות כל מה שאני יכול בשבילך!‬
‫זה נחשב?‬
‫אני חושבת שגם זה מצוין.‬
‫היראגי, יש עוד דבר אחד שאני רוצה לעשות.‬
‫אבל אזדקק לעזרה ממך.‬
‫אתה תעזור לי, נכון?‬
‫מה? לא אמרת לי במה מדובר.‬
‫אבל אמרת שאתה רוצה לעשות‬ ‫כל מה שאתה יכול בשבילי, לא?‬
‫כן, אבל...‬
‫בסדר.‬
‫דבר עם אבא שלך כשזה ייגמר.‬
‫מה? למה שתבקשי ממני דבר כזה?‬
‫הקמע הזה אמור לעזור.‬
‫- קמע לידה -‬
‫אבל זה...‬
‫זה בסדר!‬
‫והוא עובד מעולה.‬
‫הוא הביא אותי עד לכאן.‬
‫לא לזה התכוונתי.‬ ‫-תחזיר אותו כשתסיים.‬
‫מתי זה יקרה?‬
‫שלג?‬
‫יש כאן אל שלג?‬
‫טסומוגי!‬
‫היראגי!‬
‫תסלח לי!‬
‫לכאן!‬
‫טסומוגי!‬
‫היראגי!‬
‫הדלתות נסגרות. נא להתרחק.‬
‫קח את היד שלי!‬ ‫-טסומוגי!‬
‫המקדש לא רחוק בהמשך.‬
‫- מקדש שינטו -‬
‫אימא?‬
‫טסומוגי?‬
‫אבא?‬
‫סליחה...‬ ‫-הנה את!‬
‫אני לא מבינה.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫איפה אימא?‬
‫היא לא פה.‬
‫למה לא?‬
‫אמרת שהיא כאן.‬
‫אני מצטער, טסומוגי.‬
‫לא חשבתי שתלכי עד לכאן.‬
‫זה לא חשוב!‬
‫תגיד לי איפה אימא באמת!‬
‫לגבי זה...‬
‫אני לא יכול לספר.‬ ‫-למה לא?‬
‫יש סיבה לכך שאני לא יכולה לראות אותה?‬
‫או...‬
‫אימא אמרה שהיא לא רוצה לראות אותי?‬
‫ברור שלא!‬
‫או...‬
‫היא מתה?‬
‫לא.‬
‫היא עדיין בצד השני, אבל...‬
‫תשכחי מזה. הכפר הנסתר בצרות.‬
‫אלי השלג...‬ ‫-"תשכחי מזה"?!‬
‫אל תגיד את זה! היא אימא שלי!‬
‫למה אתה תמיד...‬
‫נמאס לי מזה!‬
‫טסומוגי.‬
‫סליחה, אבל היא...‬
‫טסומוגי דאגה לך כל הזמן.‬
‫היא אמרה שאחרי שהיא תראה את אימא שלה,‬ ‫היא תחזור אליך לכפר.‬
‫ומי אתה?‬
‫היראגי יאטסוסה.‬
‫אני חבר של טסומוגי.‬
‫סלח לי, בבקשה.‬
‫טסומוגי.‬
‫עזוב אותי בשקט.‬
‫אני לא יכול.‬
‫אני מצטערת, אבל אני רוצה להיות לבד.‬
‫בואי נחזור.‬
‫אבא שלך בטח דואג.‬
‫נראה לך?‬
‫אם הוא כל כך דואג,‬ ‫למה הוא לא מספר לי על אימא שלי?‬
‫אני בטוח שזה בגלל שאת חשובה לו.‬
‫אולי יש משהו שהוא לא יכול לספר.‬
‫אני לא מבינה את זה.‬
‫הוא לא רוצה לפגוע בך,‬
‫נראה לי.‬
‫זאת אומרת שהוא מסתיר משהו שיכול לפגוע בי?‬
‫לא. זה לא מה שהתכוונתי.‬
‫אני יודעת את זה כבר.‬
‫אני חושבת על זה מאז שהייתי קטנה.‬
‫איך אפשר להגיד שעדיף לי לא לדעת?‬
‫אתה כל הזמן מתערב,‬ ‫אבל לא אכפת לי מה אתה חושב!‬
‫לא! חשבתי רק עלייך.‬
‫זה מה שאני אומרת!‬
‫אתה בדיוק כמו אבא שלך.‬
‫זה לא מה שאני רוצה!‬
‫אתה רק רוצה לחשוב שאכפת לך.‬
‫ואת תמיד בתפקיד הקורבן,‬
‫אז איך תוכלי להבין איך אחרים מרגישים?‬
‫סליחה.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫תודה שהבאת אותי עד לכאן.‬
‫אבל כדאי שתלך עכשיו.‬
‫לא.‬
‫זה לא מה שרציתי להגיד.‬
‫אני...‬
‫זה מבאס.‬
‫הנה את!‬
‫סוף סוף מצאתי אותך.‬
‫קדימה, דברי.‬
‫איפה היראגי?!‬
‫בכיוון ההוא?‬
‫למה יצאת לחפש אותו?‬
‫אני אבא שלו.‬
‫אני מוותרת.‬
‫שוב יורד שלג?‬
‫היראגי!‬
‫היראגי, תקשיב!‬
‫האמת היא שאני...‬
‫היראגי.‬
‫איפה אתה? היראגי!‬
‫היראגי!‬
‫טסומוגי!‬
‫טסומוגי, מה שאמרתי קודם...‬
‫סליחה. אחזור הביתה עכשיו.‬
‫אנחנו לא יכולים.‬
‫ראית כאן אל שלג?‬
‫אז זה באמת היה אל השלג.‬
‫אלי השלג הופיעו פתאום והתחילו לתקוף אותנו.‬
‫אנחנו לא יכולים לחזור הביתה.‬
‫מה עם כל האחרים?‬
‫הם טרפו כבר כמה מאיתנו.‬
‫היי!‬
‫ראית את היראגי?‬
‫לא מצאת אותו?‬
‫מצאתי, אבל...‬
‫הוא נעלם לנגד עיניי.‬
‫לא יכול להיות.‬
‫אני חייבת ללכת!‬ ‫-לא!‬
‫אי אפשר להציל אותו.‬
‫מה זה אומר?‬ ‫-אבל...‬
‫באתי לכאן כדי להגיד לך לא לחזור.‬ ‫-קרה משהו להיראגי? מי אתה?‬
‫היי!‬ ‫-אתה יכול להיות בשקט רגע?!‬
‫סליחה.‬
‫מה יש?‬
‫אולי הוא עדיין...‬
‫חשבתי רק עלייך.‬
‫טסומוגי!‬
‫אני שמח שאת מרגישה יותר טוב.‬
‫אני מצטערת, אבא.‬
‫אני צריכה לבקש ממנו סליחה.‬
‫טסומוגי!‬
‫היי, חכו!‬
‫אני דורש הסבר!‬
‫תודה.‬
‫אף פעם לא אשכח אותך.‬
‫זה בזכותך.‬
‫תייצגי אותנו בכבוד.‬
‫אלי השלג חזרו.‬
‫אל תשאירו אותי לבד.‬
‫עכשיו נוכל לחיות בשלווה שוב.‬
‫אני רוצה לראות אותך.‬
‫טסומוגי.‬
‫זה אל שלג!‬
‫תסגרו את השער!‬ ‫-מהר!‬
‫אתה בסדר?‬
‫טסומוגי.‬
‫טסומוגי? איך אתה מכיר אותה?‬
‫אני מצטער.‬
‫היי, הוא בסדר?‬
‫הוא נפל מתוך אל שלג!‬
‫הוא עדיין חי.‬
‫אני אקח אותו למצודה.‬
‫תיכנסו!‬
‫אתם יודעים איפה היראגי, נכון?‬
‫נוסעים.‬ ‫-תודה.‬
‫טסומוגי.‬
‫מה שסיפרת לי באמת נכון?‬
‫כן. ראיתי ציור.‬
‫נראה שהאוני שאלי השלג טרפו נשארו בחיים‬
‫ועברו לחיות במקום אחר.‬
‫אולי נוכל להציל אותו.‬
‫תמשיכי!‬
‫הומארה!‬
‫לא!‬
‫איסאמי!‬
‫קומי.‬ ‫-אבל...‬
‫מהר!‬
‫התעוררת?‬
‫אז תרוץ בכוחות עצמך.‬
‫בוא.‬
‫לכאן!‬
‫מהר!‬
‫היי, אתם בסדר?‬
‫אנחנו לא יכולים לקחת אותו לכפר הנסתר.‬
‫סליחה, אני צריכה לשירותים.‬
‫מה? ברגע זה?‬
‫אני לא יכולה להתאפק.‬
‫אני כבר חוזרת.‬
‫לא ייאמן.‬
‫היי!‬
‫תחזור לכאן!‬
‫מה? לעזאזל!‬
‫למה זה קורה?‬
‫חיכית הרבה זמן?‬
‫את באמת חוזרת?‬
‫ברור.‬
‫אז תלבשי את זה.‬
‫בואי נלך.‬
‫אני בדרך!‬
‫רגע!‬ ‫-מהר!‬
‫אכיר לך את המפקדת גוזן.‬
‫תהיה מנומס, בסדר?‬
‫טוב, בואו נפרוק הכול. צריך עוד עזרה!‬
‫קדימה.‬
‫תמשיכו.‬
‫כמעט סיימנו!‬ ‫-בסדר!‬
‫הגענו.‬
‫כן, עדיין יש לנו הרבה תרופות כאן.‬
‫לא צריך לחכות לצוות הרפואי.‬
‫לכי ישירות לאתר.‬
‫רק תמסרי את התרופות קודם.‬
‫אני אשלח צוות אבטחה ללוות אותך.‬
‫המשיכי להיות דרוכה, בבקשה.‬
‫שיהיה בהצלחה.‬
‫כן, המפקדת גוזן!‬
‫אני הולכת.‬
‫בואו.‬
‫וואו!‬
‫תראה כמה זה מתנפח, טוקו.‬
‫מדהים. יכול להיות שקבעת שיא חדש.‬
‫נכון. כמעט חבל לאכול את זה.‬
‫מתייצבים לדיווח.‬
‫הנער הזה נפל מתוך...‬ ‫-אל שלג שהופיע בשמיים.‬
‫כן, שמעתי.‬
‫אני מבינה.‬
‫אבל מעולם לא ראיתי אותו קודם.‬
‫הוא לא נראה מפותח עד הסוף.‬ ‫הוא נהפך לאוני לפני זמן קצר?‬
‫יש לי קרן.‬
‫הוא הגיע מהשמיים במקום מהכניסה.‬
‫מרשים מאוד.‬
‫איך הצלחת לצאת מאל השלג?‬ ‫-מה?‬
‫הצעירים האלו ראו אותך נופל‬ ‫מתוך אל השלג אחרי שהוא נעלם.‬
‫אתה זוכר איך הצלחת לצאת?‬
‫אחרי שאל השלג בלע אותי,‬
‫הייתי קפוא מקור.‬
‫ואז חשבתי ששמעתי קול, אבל...‬
‫אני לא יודע.‬
‫אלי השלג.‬
‫מספרים שהם אלים מגנים‬ ‫שכיסו את הכפר הנסתר בשלג‬
‫כדי להסתיר אותו מפני בני האדם.‬
‫אבל תראה מה יצא מזה.‬ ‫אלי השלג תוקפים אותנו.‬
‫מעולה.‬
‫אני לא יכול לספר הרבה.‬
‫ניפגש קודם עם גוזן.‬
‫מה קורה?‬ ‫-מה לא בסדר?‬
‫זה נתקע.‬
‫מה?‬ ‫-איזורו!‬
‫לצאת מהכפר כשהוא תחת משטר צבאי זה פשע.‬
‫אנחנו ממהרים. תנו לי לצאת.‬
‫בסדר, אבל נצטרך לעכב אותך עד הבוקר.‬
‫תמשיכי בלעדיי.‬ ‫-גם את, טסומוגי.‬
‫אבל...‬ ‫-לא כדאי ששנינו ניתפס.‬
‫צאי!‬
‫היי!‬
‫עצרי!‬
‫אחריה!‬
‫על זה!‬
‫לאן היא הלכה?‬
‫סליחה...‬
‫נזכרת במשהו?‬
‫בתוך אל השלג, הרגשתי כאילו אני חולם.‬
‫הייתה שם מסכה וצלצול פעמונים.‬
‫היו הרבה אלי שלג מעופפים.‬ ‫-היראגי.‬
‫ילדה אחת הביטה בשלג, ואז...‬
‫שמעתי קול של אישה אומר,‬ ‫"אל תשאירו אותי לבד",‬
‫ו"טסומוגי".‬
‫אבל אולי אני הייתי זה שקרא לה.‬
‫אני לא יודע.‬
‫אולי אנחנו נענשים.‬
‫באי האוני, באזור המרוחק ביותר‬ ‫של הכפר הנסתר, יש מקדש.‬
‫רוח המסכה ששמורה שם מזמנת את אלי השלג.‬
‫רוח המסכה?‬
‫כן, היא מזמנת את האלים‬ ‫שמסתירים את הכפר שלנו מבני האדם.‬
‫למה הוא צריך להיות נסתר?‬
‫אולי תבין קצת יותר עכשיו, כשאתה אוני.‬
‫לא משנה מתי או איפה,‬
‫תמיד היו כאלו שהיו יכולים לחיות‬
‫רק כשהם מדכאים את הרגשות שלהם.‬
‫אנשים כאלו זקוקים למקום‬ ‫שהם יכולים להיות בו מי שהם באמת.‬
‫לכן עליי להגן על המקום הזה בכל מחיר.‬
‫מעניין.‬
‫אז אם נשמיד את המסכה,‬ ‫אלי השלג ייעלמו, נכון?‬
‫טסומוגי, חזרת.‬
‫היראגי.‬
‫אז הגעת לכאן.‬
‫טסומוגי.‬
‫אם תעשי את זה,‬ ‫הכפר שלנו לא יהיה נסתר יותר.‬
‫בקצב הזה לא יישאר אף אחד.‬
‫מה הטעם בכפר אם אין בו אנשים?‬
‫היראגי.‬
‫נהפכת לאוני.‬
‫כן.‬
‫אתה לא רעב?‬
‫נלך לאכול משהו?‬
‫המפקדת גוזן, אנחנו יכולים‬ ‫לקחת משהו מהמזווה?‬
‫עשו כרצונכם.‬
‫בוא נלך, היראגי.‬ ‫-בסדר.‬
‫טסומוגי.‬
‫לא תלכי לשם, נכון?‬
‫טוקו.‬
‫אני רוצה שתשגיחי עליהם.‬
‫מובן.‬
‫אני מצטערת, היראגי.‬
‫אמרתי דברים איומים בפארק.‬
‫גם אני. אני מצטער.‬
‫חשבתי רק על עצמי.‬
‫סלחו לי.‬
‫למה עכשיו?‬
‫זה לא מתאים לך.‬
‫טיפש! מה אתה עושה?‬
‫סלח לי.‬
‫חכה! איזורו!‬
‫תלכי לאי האוני, נכון?‬
‫לא, אני לא.‬
‫אני בא איתך.‬
‫לא! שלא תעז!‬
‫אני רוצה להיות איתך.‬
‫אבל...‬
‫זה המזווה.‬
‫אמור להיות כאן משהו שאפשר לאכול.‬
‫טוב, תיכנס.‬
‫וואו, זה מדהים.‬
‫תראי את כל זה.‬
‫טסומוגי? מה קורה?‬
‫טסומוגי!‬
‫תפתחי את הדלת.‬
‫טסומוגי!‬
‫אני מצטערת, אבל אני לא יכולה לקחת אותך.‬
‫אתה עדיין יכול ללכת הביתה.‬
‫על מה את מדברת?‬ ‫-אז תישאר כאן.‬
‫אבל אם אלך איתך...‬
‫היראגי.‬
‫זה אומר ש...?‬
‫אני שמחה שפגשתי אותך.‬
‫טסומוגי.‬
‫הצילו! אם יש שם מישהו,‬ ‫בבקשה תפתחו את הדלת!‬
‫יש שם מישהו?‬
‫בבקשה, תפתחו את הדלת!‬
‫מי שם?‬
‫קוראים לי היראגי.‬
‫סליחה, אבל תוכל לפתוח את הדלת בבקשה?‬
‫היראגי?‬
‫אתה חי.‬
‫מה? אתה אבא של טסומוגי?‬
‫למה אתה שם?‬
‫טסומוגי נעלה אותי בפנים.‬
‫לאן היא הלכה?‬
‫היא...‬
‫אספר לך כשאצא החוצה.‬
‫היי, אחות, אני שומע משהו.‬ ‫-טסומוגי חזרה כדי להציל אותך.‬
‫אם היא נעלה אותך בפנים,‬
‫היא לא רוצה כנראה לערב אותך עוד יותר.‬
‫תחשוב איך טסומוגי מרגישה.‬
‫אני...‬
‫רוצה לכבד את הרגשות שלה.‬
‫אבל אני רוצה לכבד גם את הרגשות שלי.‬
‫תמיד התחשבתי במה שאחרים רצו.‬
‫התחלתי לחשוב שזה הדבר הנכון.‬
‫אבל אחרי שפגשתי אותה ונסענו יחד,‬
‫אני מרגיש שהיא לימדה אותי‬ ‫כמה חשוב שאבטח ברגשות שלי.‬
‫אני רוצה לעזור לטסומוגי!‬
‫לא כי מישהו אמר לי!‬
‫אולי לא אוכל להועיל במיוחד.‬
‫אולי אפילו אמות.‬
‫אבל אני עדיין רוצה להיות עם טסומוגי!‬
‫בבקשה, תן לי לצאת.‬
‫בוא נלך, היראגי.‬
‫מה? למה...?‬
‫תלבש את זה. אני אראה לך את הדרך.‬
‫באמת? תודה רבה.‬
‫תלבש גם את זה.‬
‫תודה.‬
‫שיהיה לך בהצלחה.‬
‫אל תמות.‬
‫תודה רבה לכולכם!‬
‫סליחה על ההתראה הקצרה.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-תודה.‬
‫האמת שגם אני סקרנית.‬
‫איזורו, אתה על זה.‬
‫היראגי, אתה על זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫תודה רבה.‬
‫ראית את טסומוגי?‬
‫כן, אבל היא השאירה אותי מאחור.‬
‫טוב, יכול להיות כיף לרדוף אחרי מישהו.‬
‫יוצאים.‬
‫טסומוגי.‬
‫הכפר קפוא לגמרי.‬
‫היראגי.‬
‫ממשיכים ברגל מכאן.‬
‫הדרך למקדש אמורה לעבור מכאן.‬
‫תראו את כולם.‬
‫תמשיכו אתם.‬
‫איזורו!‬
‫היראגי, תמשיך!‬
‫תוכל להגיע לאי האוני דרך המעבר שלמטה!‬
‫אבל...‬
‫תמצא את טסומוגי!‬
‫חייבים לסגת!‬
‫אאואי!‬
‫תחזרי להודיע למפקדת גוזן!‬ ‫-אני כבר בדרך לשם!‬
‫הריח הזה...‬
‫המעבר...‬
‫זה...?‬
‫זה אי האוני.‬
‫אימא.‬
‫מעיין חם.‬
‫זה המקדש?‬
‫טסומוגי.‬
‫טסומוגי!‬
‫אם זה ככה,‬ ‫הם לא יגיעו למקדש דרך הנתיב הצפוני.‬
‫בואו נשלח צוותי אבטחה לגשר השני.‬
‫אם נצליח לפצל בין אלי השלג,‬ ‫היחס יהיה שני אנשים לכל אחד מהם.‬
‫מובן!‬
‫תוציא שליחים מהשער הצפוני לגשר השני.‬ ‫-כן, גברתי!‬
‫אולי נקרא לה טסומוגי, אם זאת תהיה בת?‬
‫אבא?‬
‫איזה שם מקסים.‬
‫הרגשתי בעיטה.‬ ‫-באמת?‬
‫אימא.‬ ‫-אולי השם התקבל בברכה.‬
‫זאת אני?‬
‫קוקו!‬
‫אימא.‬
‫את שם?‬
‫אף פעם לא אשכח אותך.‬
‫זה בזכותך.‬
‫תייצגי אותנו בכבוד.‬
‫טסומוגי.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני צריכה להגן על כולם.‬
‫טסומוגי.‬
‫אלי השלג חזרו.‬
‫בוקר.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫תודה שגרפת את השלג.‬
‫הבאתי אוכל.‬
‫מהר.‬
‫בזהירות, טוב?‬
‫אני מרגיש רענן.‬ ‫-כולם נראים כל כך שמחים.‬
‫זאת הייתה הבחירה הנכונה, נכון?‬
‫המזל הטוב בא, השפע בא!‬
‫אני מקנאת בהם.‬
‫למה זאת רק אני?‬
‫נמאס לי מזה.‬
‫אימא.‬
‫לא ידעתי עלייך דבר.‬
‫אבל בכל זאת כעסתי עלייך.‬
‫הייתי בטוחה שאת איומה.‬
‫וככה, זה לא היה באשמתי.‬
‫כלומר, שלא נעלמת בגללי.‬
‫אימא.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אימא?‬
‫טסומוגי?‬
‫זאת את? איפה את?‬
‫אני כאן.‬
‫אני כאן עכשיו.‬
‫אימא!‬
‫טסומוגי!‬
‫אימא!‬
‫טסומוגי, אני מצטערת.‬
‫את הדבר הכי יקר לי. אז למה?‬
‫למה עזבתי אותך?‬
‫זה בסדר.‬
‫בואי נלך הביתה, אימא.‬
‫גם אבא מחכה.‬
‫יש לי כל כך הרבה מה לספר לך.‬
‫אני רוצה להכיר לך מישהו.‬
‫מה קורה? טסומוגי!‬
‫זה יקבור הכול!‬
‫מה קורה? חושך מצרים.‬
‫נכון, נפגעתי ממפולת שלגים.‬
‫אני בקושי יכולה לזוז.‬
‫זה חם...‬
‫בסדר.‬
‫טביעות הרגליים של היראגי?‬
‫לא, אני לא.‬
‫אני בא איתך.‬
‫לא! שלא תעז!‬
‫קח אותי למקדש שינטו.‬
‫מה אתה רוצה עכשיו?‬ ‫-אני לא יכול לנטוש אותך.‬
‫אני אעבוד קשה. בבקשה, תני לנו להישאר.‬
‫הגעתי עד לכאן כי היראגי היה איתי.‬
‫היא...‬
‫תעזור לה, בבקשה!‬
‫תודה על הכול!‬
‫להתראות מתישהו!‬
‫להתראות.‬
‫כל מי שנקשרתי אליו הפך אותי למי שאני.‬
‫אני שמחה שפגשתי אותך, היראגי.‬
‫אני בטח מחוברת גם להיראגי.‬
‫היראגי!‬
‫אני רוצה לעשות כל מה שאני יכול בשבילך!‬
‫היראגי?‬
‫היראגי.‬
‫היראגי!‬
‫אני יכול לשלם על הנסיעה שלה אם זה בסדר.‬
‫אתם יחד?‬
‫כן.‬
‫טסומוגי?‬
‫טסומוגי!‬
‫טסומוגי.‬
‫תודה לאל. את חיה.‬
‫היראגי?‬
‫למה אתה...?‬
‫אחרי שהשארת אותי מאחור,‬ ‫חשבתי על מה שאני רוצה לעשות.‬
‫שאבתי כוח מזה‬ ‫שכיבדתי את הרגשות האמיתיים שלי,‬
‫וכולם נעמדו מאחוריי.‬
‫הרגשות האמיתיים שלך?‬
‫טוב... רציתי להיות איתך.‬
‫זה אומר ש...?‬
‫חכה!‬
‫שיון!‬
‫איזורו!‬
‫מה קרה? את בסדר?‬
‫טסומוגי לא חזרה.‬
‫אז ראית אותה?‬
‫תראי.‬
‫מה?‬
‫טסומוגי?‬
‫אימא!‬
‫טסומוגי!‬
‫ברוכה השבה הביתה, אימא.‬
‫כל כך טוב לחזור.‬
‫גדלת.‬
‫סליחה שגרמתי לך להרגיש כל כך בודדה.‬
‫שכנעתי את עצמי שאני בודדה, אבל...‬
‫אבא היה איתי,‬
‫ופגשתי את היראגי.‬
‫אז זה בסדר. לא הייתי לבד, אימא.‬
‫נכון, לא היית. אני כל כך שמחה.‬
‫בואו נלך הביתה.‬ ‫-בסדר.‬
‫גם אתה, היראגי.‬
‫אני... צריך ללכת.‬
‫אני מבינה.‬
‫אני מניחה שכדאי.‬
‫היראגי!‬
‫תודה!‬
‫היראגי!‬
‫תיזהר בדרך חזרה!‬
‫היראגי!‬
‫תמסור ד"ש ממני לאחותך!‬
‫היראגי!‬
‫מהר!‬
‫אני ממהרת!‬
‫גם הכפר הנסתר יצטרך להשתנות.‬
‫היראגי!‬
‫איפה היית?‬
‫אתה בסדר? דאגתי נורא.‬
‫השניים האלו...‬ ‫-אבא.‬
‫סליחה שהדאגתי אותך.‬
‫יש הרבה דברים שאני רוצה להגיד.‬
‫בוא נלך הביתה.‬
‫יוצאים לדרך!‬
‫רק רגע! אני יורדת!‬
‫טסומוגי?‬
‫טסומוגי!‬
‫היראגי! הנה אתה!‬
‫לא באת לבקר!‬
‫מה?‬
‫ניסיתי את אותה כניסה שוב ושוב,‬
‫אבל היא הובילה למקום אחר.‬
‫נכון.‬
‫אני מניחה שרק אוני יכולים לעבור.‬
‫באמת?‬
‫אז...‬
‫הייתה לך שיחה טובה עם אבא שלך?‬
‫כן. זה ייקח עוד קצת זמן,‬ ‫אבל המצב יותר טוב עכשיו.‬
‫קחי. תודה.‬
‫בטח.‬
‫היראגי, גם אני...‬
‫באתי כדי להגיד לך מה אני מרגישה באמת.‬
‫רגע, תני לי להיות ראשון!‬
‫לא נראה לי.‬
‫עכשיו תורי, נכון?‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬