Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Da min mor blev gravid med mig i 1963, ændrede alt sig for min familie.
Med et sjette barn på vej fik de fortrinsret i socialkontorets boligkø.
Takket være mig kunne mine forældre flytte fra lejligheden i forstaden -
- til en lejlighed i Paris' 13. arrondissement.
- Flora, kan du følge børnene i skole? - Selvfølgelig.
De var mange, allerede før jeg kom: Edmond, Richard ...
... Nicole, Jacques ...
... og Jacqueline.
Jeg har lånt en nabos telefon. Sig til min mand, at jeg tager på fødeafdelingen.
Nej, det er ikke nødvendigt.
Nej, jeg har ikke brug for ham. Hvad skulle han gøre godt for? Hils Deres kone.
Jacqueline har sangtime og skal øve. Edmond vil ikke bade. Giv ham et brusebad.
Nicole tager piller mod bumser. Richard ...
- Tag på hospitalet! - Vær søde ved Richard.
Goddag, madame Perez.
- Sådan, bliv ved! - Så nu ...
- Er det en pige? - En dreng.
En dreng ... Det er fint med en dreng.
Hvad sker der?
Hvad sker der? Doktor?
- Han har en klumpfod. - Og den anden?
Det er en misdannelse.
Roland ...
- Nej, De må ikke rejse Dem. - Jeg vil se min søn! Roland!
Trods tre operationer -
- forblev min fod en livløs stump.
Som et første udkast til en fod, uden hæl og helt forvreden.
BASERET PÅ EN SAND HISTORIE
Han skal have benskinner for at kunne gå.
- Nej, doktor Bathany. - Nej?
Roland vil vel gerne kunne gå? Som alle andre?
Det er vigtigt, at han ikke går. Det kan forværre misdannelsen.
Men Roland er ikke misdannet.
Hvis han går uden benskinner, ender det galt.
Han må aldrig støtte på foden.
Så snart han begynder at gå, skal han have benskinner.
Sådan nogle eller sådan nogle.
- Ellers bliver følgerne uigenkaldelige. - Uigenkaldelige, ja ...
For med benskinner bliver han aldrig rask.
Med benskinner bliver han handicappet resten af livet.
Madame ... Deres søn er handicappet.
- Maklouf? - Ja?
Det var ikke det her liv, jeg ønskede for ham.
Hun nægtede at acceptere det.
Hun havde forladt sit hjemland for at give sine børn en bedre fremtid ...
Goddag, madame Perez.
... og slæbte mig gennem hele byen.
Klumpfod med tydelig skævstilling af foden samt svind af leddet.
Jeg er praktiserende læge, De skal gå til en ortopæd.
Vi kunne operere ham og derefter give ham benskinner.
Og så måske endnu en operation.
Et andet alternativ er, at vi opererer ham -
- så opererer vi igen, og så får han benskinner.
Gennem flere år mødte min mor og jeg utallige specialister og professorer ...
Vi kan tage til mine kolleger i Amsterdam.
Vi tager min bil. Drengen kan sidde bagi.
Det går ikke! Det er farligt.
Kemi må ikke komme imellem.
Der er masser af valgmuligheder.
... men også patetiske kvaksalvere.
Foden kan ikke længere rettes ud.
Deres søn vil aldrig kunne gå normalt.
De har ventet for længe.
Madame Perez ...
Det tog lang tid. Så smækkede jeg med døren og råbte ad assistenten.
- Det var ikke assistentens skyld. - Hun vidste det.
Hvis jeg var vulgær, ville jeg kalde dem svindlere.
Men hør ...
Hvis alle, samtlige læg...
Tillykke til dig
Tillykke, kære Roland
Tillykke til dig.
Sådan.
Han er virkelig vokset.
Da lægevidenskaben ikke kunne helbrede min fod -
- vendte min mor sig mod højere magter.
Lad ingen gøre grin med ham, og lad ham gå som alle andre.
Giv os et mirakel.
Lad Roland kunne gå og løbe.
Hurtigere end alle andre.
Hun så det som en mission -
- og stillede endda et alter op på radiatoren i spisestuen.
Døgnet rundt bad hun til Gud og alle hans helgener om et mirakel.
- Far, kom! - Okay, jeg laver frikadeller.
Der var den gamle mand med røde kinder og hvidt skæg, rabbineren Meir Baal Haness.
Chaim Pinto, manden til højre med bogen.
Og naturligvis Baba Sali.
Efter alle de bønner forventede min mor et mirakel hver morgen.
Hvorfor, mit barn?
- Esther, spil nu. - Hold op med at bede, for Guds skyld.
Fred på jorden, det beder alle om i forvejen.
Madame Benaoyun beder for det hele dagen.
Du skal bede for, at alle i familien har begge ben.
Jeg taler aldrig om kort i mine bønner. Aldrig!
Sådan er det bare.
Du beder for hans ben. Intet andet.
Jeg er ligeglad med et mirakel. Jeg vil bare se.
Tror du, Gud bliver irriteret over alle mors bønner?
Han må være ret træt af dem.
- Godnat. - Godnat.
Bare rolig, Mchikpara, den læge, vi lige var hos, var en svindler.
- Hvad er en svindler? - En bedrager. Hvad skal vi tage?
Madame Perez, alle naboerne undrer sig.
Hvorfor venter De med at få drengen behandlet?
Fem gulerødder og to courgetter.
Heksen.
Som jeg allerede har sagt flere gange, så skal Roland starte i skole nu.
Han skal have benskinner med det samme.
Nej.
Jo! Jo ...
Ifølge loven skal han starte i skole nu.
Nej, det passer ikke. Jeg har undersøgt det.
- Hvorhenne? - Hos madame Farah.
Hun garanterede, at det ikke er noget krav.
- Spørg hende. - Hvilken myndighed arbejder hun for?
Ingen, hun er min nabo.
- Madame Perez ... - Yasmina ved det.
Der er ingen lov, der kræver, at børn går i skole.
Det passer ikke.
Loven kræver, at børn får undervisning.
Det betyder i praksis, at Roland skal gå i skole.
Det virker vigtigt.
- Goddag. Undskyld, jeg er forsinket. - Jeg er midt i et møde. Hvad er der?
- Kan du komme og hjælpe mig lige nu? - Selvfølgelig, jeg kommer straks.
Sagde jeg det rigtigt?
De bor i en republik nu -
- og her er der love, som skal følges.
De er ikke i Marokko.
Jeg må gå, det var en nødsituation.
Deres søn udvikler sig ikke lukket inde her. Han skal opdage resten af verden.
De dømmer ham til et elendigt liv!
I lang tid, på trods af utallige besøg hos læger -
- fortsatte jeg med at slæbe mig rundt på vores blå linoleumsgulv.
Jeg lærte, hvor ujævnhederne var:
Dørtrinnet til køkkenet, som skrabede mine knæ.
Den glatte gang, hvor jeg virkelig kunne få fart på.
Hvad laver du? Nej!
- Slip! - Det er min!
Hvad angår min personlige udvikling i min intime isolation ...
... var jeg heldig, for takket være mine søstre ...
... kom verden til mig.
Jeg elsker ham. Hvad gik galt?
Jeg opdagede Sylvie Vartan, mine søstres og deres veninders idol -
- som i alle sine sange så præcist udtrykte -
- ungdommens stormfulde følelser.
Jeg var betaget.
Madame Perez, vi er nødt til at anbringe Roland i en plejefamilie.
Vi har startet en undersøgelse. Vi mener, at De hæmmer hans udvikling.
Hvordan kan en mor hæmme sin søns udvikling?
- Det er ikke muligt. - Jo, desværre.
Der er mødre, der ryger eller drikker. Og så er der sådan nogle som Dem.
Roland skulle være startet i skole i september. Han skal lære at læse.
Ellers kommer han måske aldrig med.
De dømmer ham til et marginaliseret liv.
Alt står i mappen her.
Vi har vurderet situationen med hjælp fra eksperter.
Vi ved, hvad der er bedst for Deres søn.
Ved De, hvad Roland spiser til morgenmad?
- Nej. - Nej, det ved De ikke.
Står der i mappen, hvad det betyder, når han klør sig på armen og hånden?
Det betyder, at han er stresset!
Står der, hvordan han falder i søvn? Han gør sådan her. Ellers kan han ikke sove!
Hvilken pasta kan han lide?
De ved ingenting. De har en masse fine teorier, men De kender ikke Roland.
Jeg ved alt om ham. Alt.
Når min søn starter i skole ...
... skal han gå derhen selv.
Hun er skør, den kælling. Skør.
Du får et vidunderligt liv.
Det lover jeg dig.
Hun taler bare nonsens, den kælling.
Du kommer til at gå.
Du vil udrette store ting, Mchikpara. Større end nogen anden.
Vi skal finde en kone til dig. Hun vil være vidunderlig.
Du får et vidunderligt ægteskab.
Du får vidunderlige børn.
Jeg lover dig, at miraklet vil ske, Mchikpara.
Hvad betyder "Mchikpara"?
Det betyder "jeg giver dig mit liv".
Min mors tro kunne flytte bjerge.
- Kom tilbage om tre uger. - Okay.
Roland? Hvor er den lille bandit?
Han er vel ude og ryge igen, ligesom sine brødre.
Hvis du har røget med dine bøllevenner igen, ringer jeg straks til politiet.
Mchikpara! Mchikpara, det er et mirakel!
Mchikpara!
Adressen står dernede.
Intet telefonnummer, men en adresse.
Min bror fortalte, at en pige med samme problem som Roland ...
... blev helbredt af denne læge.
Hvad har du sagt til Roland?
- Hvad betyder det? - Har du sagt, det er et mirakel?
Hold op med at fylde hans hoved med vrøvl. Hold op med at tro på hvad som helst.
Det var et mirakel, da Moses delte vandene -
- og da Persiens dronning reddede jøderne. Det var mirakler.
Det her er et postkort, hvor din bror i Marokko har kradset en adresse ned.
Vi har været hos doktor Bathany igen.
Så Roland kan få benskinner.
- Goddag, madame. - Ja?
Undskyld, at vi ikke har en aftale, men vi vil gerne tale med doktor Vergepoche.
Der findes ingen doktor Vergepoche.
- Hvad mener De? - Min mand har aldrig været læge.
Han er monsieur Vergepoche, ikke doktor.
Jeg havde fået at vide, han var læge.
Monsieur Vergepoche, så?
Han døde for en måned siden.
Hvad mener De med "døde"?
Er han ... død?
Mine ...
Kondolencer.
Undskyld.
Mchikpara.
Nej, du må ikke sige sådan. Okay?
En søn skal aldrig give sit liv til sin mor. Aldrig.
Det er mig, der giver dig mit liv. Du må ikke sige sådan. Sig det aldrig igen.
Okay?
Aldrig igen. Kom.
Sig det aldrig igen.
Aldrig igen. Aldrig, aldrig.
Min mand var ikke læge. Han var knoglevrider.
Han havde hverken eksamen eller uddannelse, men han havde en gave.
Jeg kan prøve at hjælpe Dem.
De er en engel. En engel.
Sig til alle, at min søn kommer til at gå.
Hvor dejligt, madame Perez.
Og Deres asparges er blød. De kan roligt give den benskinner.
- Hvad skal vi lave? Pasta? - Pommes frites.
Madame Fleury ...
De må give mig en sidste chance.
Jeg ved, De vil give mig den, for De vil det bedste for Roland.
Jeg håber, De ved, at jeg også vil det bedste for min søn.
Vi har netop fået en stor, stor mulighed.
En stor mulighed.
Så må jeg ...
Må jeg bede Dem om bare lidt mere tid?
For at finde ud af, om det her er miraklet, som vi har ventet så længe på.
Lærer De ham at læse?
Ja. Ja!
Doktor Vergepoche laver støttekorsetter og skinner, som skal på morgen og aften.
Det er vigtigt, at de skiftes hver dag, og Roland må aldrig bevæge sig.
Aldrig sløse.
Så vi kan ikke have gæster i halvandet år?
- Vil du helbrede ham eller have gæster? - Begge dele, vel?
- Kom og hjælp til. - Edmond, rør ikke tv'et. Jeg gør det.
Nej, den skal trækkes foran, så trykket rammer her og presser hælen udad.
Ja. Jeg har trukket den foran. Det gør jeg altid.
Nej, nej, nej. Her. De skal trække den igennem her.
Ja, men han får ondt, hvis jeg gør det.
Det er altafgørende, at De gør præcis, som jeg siger.
- Jeg ved, hvordan min søns fod fungerer. - Vær omhyggelig, ellers er alt spildt.
- Ja, okay ... - Følg instrukserne, ellers stopper jeg.
- Den skal være stram. - Men du spænder den for hårdt.
- Jeg kan det her. Den skal være stram. - Men den er for stram.
- Han får ondt. - Den skal være stram.
Stop!
- Den vender jo forkert! - Nej, den gør da ej!
- Den vender forkert! - Du vender tegningen forkert.
Det er noget, alle kvinder gennemgår. I dag skal vi tale om overgangsalderen.
Vi har tre eksperter ...
Der, hvor jeg lå ubevægelig døgnet rundt i efteråret 1969 -
- så jeg alt, hvad der blev vist i fjernsynet.
Alt, hvad der var. 100 procent af det, der stod i TV-guiden.
Jeg er snart tilbage.
Hvad laver du?
Jeg vil være handicappet.
Vi har sjusket.
Det var en skam.
- Det var en dårlig idé. - Nej.
Da De kom til mig, forberedte jeg at flytte og leve et roligt liv som enke.
- Jeg ved det. Men doktor ... - Jeg er ikke doktor.
Madame Vergepoche ... Naturligvis har De fortjent at gå på pension.
Men jeg er sikker på, at Deres mand aldrig ville have opgivet en patient.
Min mand kendte ikke navnene på nogen af sine 2567 patienter.
- Men De kendte dem alle. - Alle.
Jeg tog imod alle patienter, som var de mine egne børn.
Hvad kan Roland lide?
Fra morgen til aften hørtes hendes stemme i vores lejlighed.
Vartan blev en del af behandlingen.
Hvad fanden er der med den sangerinde?
- Goddag. - Goddag.
Vi tager alt, hvad De har med Sylvie Vartan.
Vi kan også lide Hardy, men hun er intet i sammenligning.
Vartan er ...
Vartan rører os.
Vartan er blevet en stor fransk stjerne og yéyé-idol -
- og forholdet med Johnny har gjort fansene endnu mere vilde.
Hun har en international karriere og har sunget overalt. I USA, Japan ...
- I Canada. - I Argentina, Brasilien ...
Hvad er der? Vil du spare penge eller helbrede din søn?
Hendes yndlingsbog er "På sporet af den tabte tid" af Marcel Proust.
- Penge fører altid til skænderier. - Hvor meget?
10.000 franc.
- 10.000? - Se selv, straks er der ballade.
Roland? Roland.
Det er den samme sang for 20. gang.
Kan du i det mindste skrue lidt ned? Roland!
Roland!
Ja?
- De sagde, det ville tage nogle måneder. - Ja, men det tager længere tid.
Mirakler sker ikke bare lige sådan.
- De lovede at lære ham at læse. - Han vil ikke læse.
I diskussionerne med madame Fleury kom al mors charme og overtalelsesevne frem.
Afledningsmanøvrer, højt toneleje, gråd, følelser, alt.
Med lysets hastighed.
Han pusler, hviler ...
Madame Perez, De er en løgner!
Hvorfor lærer han ikke at læse?
Selv Jacques kan læse.
Ja, jeg kan læse.
Roland er ikke interesseret i at læse. Men heksen sagde, at han skal.
Hvad mener du med "selv Jacques kan læse"?
Mor har prøvet stavelsesmetoden og alle andre metoder. Intet virker.
Jeg kan ikke særlig godt lide at læse men jeg læser. I har jo set mig læse.
I husker vel, at jeg læste 300 sider Balzac på en weekend?
- Jeg er ikke en beskidt løgner. - Det har ingen sagt.
Jeg kan bare ikke lave alting herhjemme. Det går ikke.
Men jeg er ikke en beskidt løgner.
Balzac, du må lære ham at læse.
- Balzac ... - Hvordan? Far?
Og således udklækkede Jacques' livlige fantasi "læsemetoden a la Vartan".
Først skulle jeg lære en sang udenad.
Så skulle jeg lære alle lydene.
"I aften er jeg den smukkeste."
"Den smukkeste."
- A? - Nemlig, det er et A.
Sovs, sove, slange, superb, snabel ... Der er jo masser.
- U? - Vi har talt om E i tre dage.
Hører du A i sætningen? Nej, det er der ikke. "Hviske til dig," er der et A der?
Til sidst skulle jeg lære ordene.
"Gå." Det her er "til". "Gå" står der her.
- A? - Er du dum, eller hvad? Det står her.
Jeg har den.
Johnny mistede herredømmet og kørte i grøften.
Her er bilen, som Johnny Hallyday og Sylvie Vartan kørte i på vej til en galla.
Ulykken skete omkring 20.30 på hovedvej 83 nær Roppe.
De blev straks kørt på hospitalet -
- hvor vores reporter har talt med sangeren.
Esther, du ender med at sætte ild til lejligheden.
Nogle måneder efter ulykken, som ved et mirakel ...
... stod Vartan igen på scenen.
Heksen ...
Madame Fleury, hvor hyggeligt.
"For du er 15 år og vil finde den lykke, du har drømt om så længe."
"Når jeg synger, synger jeg for dig. Ja, jeg synger for dig."
Godt, Roland.
Kom så, Mchikpara.
"Han er blandt de bedste hædersmænd -
- sagde monsieur de Charlus om tjeneren."
"For ingen værdsætter man mere -
- end den, der ikke blot besidder de fineste dyder ..."
Hvor har I været?
Min skat ...
I morgen aften kommer familien Abikhezer.
I overmorgen kommer familien Darmouni, og dagen efter hele familien Shoushana.
Kommer du, Roland?
Nu har vi gæster hele tiden. Alt det her skal væk.
Sådan. Godt, Roland.
Rigtig godt. Det ser fint ud.
- Nu behøver vi vist ikke at ses igen. - Vi har vist aldrig behøvet at ses.
Farvel, madame Perez.
Farvel ...
... heks.
Du skal være flink og lave dine øvelser.
Tak, doktor.
Har du set, hvor meget du er vokset?
Lille møgunge.
Sådan.
Tal ikke med nogen i metroen.
Og sig ikke noget om foden. Det behøver folk ikke at vide.
Mit, mit, min, min og mit, mit.
Og præcis som mor havde lovet -
- kunne jeg, som alle drenge på min alder -
- da det var tid til at starte i skole, gå derhen helt alene.
Efter miraklet mente Esther, at vi ikke kunne nøjes med en almindelig skole.
For at forklare min sene skolestart sagde mor til rektoren på scenekunstskolen -
- at jeg havde medvirket i en film i Marokko og fået stor succes.
Jeg var blevet opdaget på en ferie og var blevet en stor stjerne der.
Og jeg skulle også blive en stor stjerne her i Frankrig.
Det vidunderlige liv, som min mor havde lovet mig, kunne endelig begynde.
Demi-plié.
Relevé.
Hold fast.
To, tre ... Sådan, hop!
To, tre, fire ...
Chassé, chassé, grand jeté.
Chassé ... Saml benene.
Op igen.
Hvad er det der?
Tag strømpebukserne af.
Unge mand, tag strømpebukserne af.
Jeg var ude for en bilulykke i Casablanca med min onkel.
- Hvad laver du her så? - Det var min mor.
Hun burde vide, at handicappede ikke kan gå på danseskole. I spilder vores tid!
Gik det godt?
Lav pas de basque igen med tydelig overgang til 1. position og strakte arme.
Mademoiselle Corbeau? Er De ikke rigtig klog?
- Hvem er De? - Hende, der sender sin søn på danseskole.
- Jeg forstår. - Nej, det gør De ikke.
Hvis han falder, rejser han sig igen!
De behøver ikke ydmyge ham foran en hel klasse, der griner ad ham.
Skal en lærer gøre sådan?
De er en skændsel for faget. En skændsel!
Hvordan kan De sende et barn hjem, der kun er syv år?
Han er syv år! Ved De, hvad jeg tror?
Det lykkedes mor til fulde at forklare, hvorfor jeg hørte til på danseskolen.
- Goddag, madame Corbeau. - Goddag, madame Perez.
Vi ses senere, Mchikpara.
Hende slipper du aldrig af med.
Lille tosse. På plads, børn!
- Goddag. - Goddag.
Hvad er der sket?
Chirac vil give mig en medalje.
Det var heksen, der nominerede mig. Madame Fleury.
Er det ikke mærkeligt?
En æresmedalje.
Fra Republikken Frankrig. Til mig.
De har ret.
- Jeg har bare gjort, hvad alle mødre gør. - Nej.
Du har udrettet et mirakel.
I flere måneder planlagde min mor og vores naboer tøj og frisurer.
For mig var det smukkeste på den store dag -
- at da Republikken Frankrig skulle hædre den lille kvinde fra Marokko -
- så havde naboerne tænkt på at give hende højhælede sko.
En detalje, der ville gøre, at den høje Jacques Chirac -
- kunne fastgøre medaljen uden at bøje sig for meget.
- Jeg vil gerne udtrykke min respekt. - Tak.
Madame Perez.
Madame Fleury.
Sådan.
- Tal ikke med nogen i metroen. - Mor ...
Mit, mit, min, min og mit, mit.
Hav en god dag.
Flot.
Du skal skynde dig.
Efter nogle år med hån og skam -
- blev jeg ikke længere set som skolens krøbling.
- Rollen går til Roland Perez. - Bravo!
I de andre roller ...
Når det gjaldt skolen, styrede min mor alt.
Hvad skal jeg skrive om benet?
- Hvilket ben? - Det, der er kortere.
Hvilket ben er kortere?
Jeg forstår.
"Bananen", Scene 7, optagelse 32.
Værsgo!
- En banan gør mig glad. - Tak! Ja!
Ja! Rigtig godt.
Min mor blev en uovertruffen agent ...
Selvfølgelig kan han danse.
... og kontrakterne væltede ind.
- Kom nu, vis Roland. - Vi vil se Roland.
- Der er han! Der er han! - Roland!
Jeg fik lov at arbejde med tidens største kunstnere.
Petula Clark, Gilbert Bécaud, Sheila, Richard Anthony og Joe Dassin.
Jeg var med i alle de fantastiske programmer -
- som jeg kun få år tidligere havde set fra min hospitalsseng.
Og en dag ...
Sylvie Vartan og Johnny Hallyday! Giv dem et varmt bifald.
- Mange tak! - Tak, alle sammen.
Jeg havde en lovende skuespillerkarriere.
Jeg fik små roller i film og teaterstykker.
Men da mor forstod -
- at de fleste skuespillere levede i fattigdom og usikkerhed ...
- Hvorfor skal han ikke blive? - Sådan er det bare.
... besluttede hun, at en, som Gud havde hjulpet, måtte sigte højere.
Godmorgen. Godmorgen, mor.
Ved afslutningen af mine jurastudier var alle mine søskende fløjet fra reden -
- og Esther havde kun mig tilbage.
- Du har et billede af Baba Sali i lommen. - Jeg har ikke brug for ham, mor!
- Tal ikke med nogen i metroen. - Hold nu op, mor.
Godt ...
Og bare rolig, du må gerne aflevere prøven skriftligt onsdag.
- Hvorfor må jeg det? - Du ville jo aflevere den onsdag.
- Hvorfor må jeg det, mor? - Du ville jo aflevere den onsdag.
- Professor Delguste er enestående. - Nej, nej, nej, mor.
Jeg har sagt, du ikke må tale med lærerne.
Men det var en god samtale med Pierrot.
"Pierrot"? Kaldte du professoren Pierrot?
Gå nu. Tal ikke med fremmede i metroen.
Hold op med at tale med mine lærere og give mig billeder af Baba Sali.
Hvorfor siger du til en 27-årig, han ikke må tale med fremmede? Hvorfor?
Lad mig leve mit liv, mor.
Okay.
Jeg forstår ikke, hvorfor du absolut skal tale med fremmede, men ...
Det skal være en bevidst krænkelse af privatlivet, der sker på en bestemt måde.
Civil- og strafferetlige sanktioner idømmes kun i særlige tilfælde -
- og begrænser retten til privatlivet fred.
En ukendt person har altså samme ret som en kendt person til at protestere -
- og kan også lave en politianmeldelse. Men omkostningerne ...
Monsieur Roland Perez.
Monsieur Roland Perez?
Monsieur Roland Perez. Det er Deres tur.
- Monsieur Perez! - Ja, Pierrot?
Undskyld, monsieur Delguste. Er det mig?
Ja, værsgo.
Roland?
Ja, mor, det er mig. Jeg har nogle venner med til frokost.
- Kan jeg hjælpe til? - Ja, selvfølgelig.
- Hvor kommer dine forældre fra? - Tunesien. De kom hertil sammen.
Sæt den der.
Det smager virkelig godt.
Ja, det gør det.
- Lægger De den tilbage? - Ja, selvfølgelig.
- Han er en god mand. - Som Roland?
Roland, ja ...
Hvad venter du på? Hun er den rette.
Hun er gift, mor.
Jeres bryllupsdag bliver den bedste dag i mit liv.
- Hun er allerede gift. - Med den forkerte. Den slags sker.
Sig ikke noget om klumpfoden. Det er unødvendigt.
Hendes forældre er højtuddannede.
Højtuddannede svigerforældre og en kone med smukt hår.
Det bliver et vidunderligt ægteskab, Mchikpara.
Den her er sjælden. Et rigtigt samlerobjekt.
Den 19. november 1961 optrådte Vartan for første gang i tv.
1966 var et skelsættende år for Vartan.
David blev født, og der gik rygter om, at hun og Johnny ville gå fra hinanden.
Meget få ved, at Vartan er bjergtaget af Hieronymus Bosch.
Den middelalderlige kunstner.
Senere udgav hun et album på hollandsk, så et på tysk og så et på spansk.
Hvis man ser nærmere på hendes scenografi, musikvideoer og tøj -
- ser man, at hun er inspireret af Bosch, som blev født i Den Bosch i 1450.
Vi er klar til at udgive et magasin om nyheder fra kunstnerverdenen.
I hvert nummer vil vi have et interview, der går lidt mere i dybden.
I det første nummer vil vi gerne have et interview med Sylvie Vartan.
- Selvfølgelig. - Og hvis det er muligt ...
- Så vil vi have dig til at interviewe. - Mig?
Nej. Nej, det kan jeg ikke.
Jeg kan jo ikke se, hvad jeg skriver!
Monsieur Perez.
- Er De monsieur Perez? - Nej, jeg er ... Jeg ...
- Kan De fransk? - Ja.
- Jeg kan tage det på engelsk. - Nej, nej. Det er fint.
- De har ti minutter. - Hvad? Undskyld.
Hun venter.
- Nogle emner, der skal undgås? - Nej.
- Goddag. - Goddag.
Notesblokken.
- Er det okay, at jeg optager interviewet? - Ja.
Undskyld mig, jeg ...
Hvis man har haft en lykkelig, omsorgsfuld og beskyttet barndom ...
... og især hvis man har været så heldig at have en mor som Deres ...
... får man så ikke ...
... en følelse af at mærke tidens gang?
De kan Deres Proust.
Ja. Det er takket være Dem.
Når man er blevet elsket af sin mor, som jeg blev, og som Proust blev ...
... er det svært at møde virkeligheden.
Men ...
... samtidig får man et utroligt stærkt fundament.
En stor balance og styrke.
- Men det bliver også en begrænsning. - Det er klart.
Spørgsmål to.
"Man bliver også lidt ..."
"... følelsesmæssigt berøvet ... kærlighed."
Under hele uddannelsen interviewede jeg Vartan, når der var bare det mindste nyt.
Monsieur Perez. Hvordan går det?
Det går fint.
Bare fint.
Nej, jeg er ikke en fan. Sådan ser jeg ikke mig selv.
Det er ... Nej.
- Er det her ikke din? - Det er din. Eller vent ... Undskyld.
Det er min.
Folk går til Vartans koncerter og beder om en autograf, en lille bid af hende -
- men sådan er jeg ikke.
Jeg behøver ikke at komme tættere på hende. Jeg ...
Det er Vartan.
Men så ...
Åh. Jeg gik bare videre.
Gennem en slags guddommelig indgriben -
- efter blot nogle måneders ægteskab -
- indså Litzie, at hun havde giftet sig med den forkerte.
Hvad laver du?
Jeg har ...
Jeg burde have fortalt det. Undskyld.
Det plejer ikke at kunne ses. Det ses ikke, når jeg har tøj på.
Jeg er ked af det.
Jeg burde have sagt det.
Det gør ikke noget.
Kys mig.
- Mor! Hvad er der sket? - Vi kommer til at brænde i helvede.
- Nej da. Hvad er der sket? - De serverede rejer.
- Hvad taler du om? - De serverede rejer!
På vores store dag får vi muslinger! Det er jo forbudt.
Der skete en lille fejl, men det gør ikke noget. Det er et smukt bryllup alligevel.
Vi havner alle i helvede.
Nej, mor.
- Vi fjernede det, ingen rabbiner så det. - Efter buffeten kom hovedretten.
En fiskeret. Slethvar med champignion duxelle.
Fisk, svampe, grøntsager ... Intet forbudt ifølge Toraen.
Endelig kunne jeg ånde lettet op og stak gaflen i fisken ...
Og hvad så jeg så?
Rejer! Rejer igen!
Der var rejer overalt! Hele tallerkenen flød over af rejer.
Sikke en ulykke.
Sikke en ulykke! Jeg skammer mig.
Det har vi også ordnet. Kom nu.
Det, der gør mest ondt, er ...
Det her skulle være den bedste dag i mit liv ...
Og hvad hører jeg?
Sæt hende ned! Sæt hende ned!
Hun er jo gravid!
Hvordan kunne du gøre det mod mig?
- Hvordan kunne du gøre det? - Undskyld, mor.
- Fortjener jeg det? - Nej, undskyld.
- Hvordan kunne du gøre det mod mig? - Undskyld, mor.
Hvorfor skulle jeg finde ud af det sådan?
Undskyld.
- Undskyld. - Du dræber mig.
Efter bryllupsnatten flyttede Roland hjem igen.
Nej, nej. Deres lejlighed er ikke klar. Der er ingen hast.
Hvorfor skulle vi forhindre ham? Mchikpara er gift, men bliver hos os.
Jeg er mæt.
Det smager dejligt.
- Har du spist hos din mor? - Nej, det har jeg ikke.
Jeg har ikke spist hos min mor. Hun ville bare have, at jeg smagte en kage.
- Men jeg spiste den ikke. - Du ved godt, jeg er din kone, ikke?
Ja, det ved jeg. Hvorfor ...?
- Hvorfor spiser du hos din mor? - Det gør jeg ikke.
- Hvad er der så galt? - Ingenting.
- Er det min kogekunst? - Nej.
- Ikke? - Nej ... Jo. Det smager herligt. Jeg ...
Lejligheden var ikke klar, og min mor ...
- Men nu er den klar. - Ja, det er den. Det er den.
Hvor er dit tøj?
- Vi ses senere. - Vi ses, Mchikpara.
Det er svært for min mor. Meget svært.
Bare giv hende lidt tid til at kappe navlestrengen, så bliver alt godt.
Det er ikke din mor, der er problemet.
Det er spild af tid at gå til lægen. Olivenolie, honning og citron.
Nu ringer det på. Der er travlt.
Heldigvis er jeg her. Ellers var det aldrig gået.
Vi tales ved.
Jeg kommer!
Hvad skal den kimen gøre godt for?
Hvad skal det gøre godt for?
- Monsieur Foenkinos? - Ja.
Madame Perez, advokat Perez' mor. Hyggeligt.
Hyggeligt at møde Dem. Kom ind.
- En kage? - Nej tak.
Diabetes? Jeg gør det alligevel.
Undskyld, at jeg er forsinket. Værsgo.
Jeg har ikke nogen sekretær endnu, så min mor hjælper mig så længe.
Så ... Hun hjælper mig. Det er lidt familiært.
- Meget. - Det er lige, som vi vil have det.
Mor ...
Må vi tale privat? Hvis du vil være så sød ...
- Okay. - Tak.
Du må ikke gøre sådan.
Mine klienters sager er private. Du ...
- Hvorfor halter du? - Det gør jeg ikke. Hørte du mig?
- Det ser ud, som om du halter. - Men det gør jeg ikke! Hør nu.
Jeg forstår, at det er hemmeligt, og at man ikke må tale om det.
Og hvorfor skulle naboerne bryde sig om, at Foenkinos gør sin kone arveløs?
Hvordan ved du, at han gør hende arveløs?
- Jeg smuglyttede ikke. - Hold op med at smuglytte. Hold op!
Halløj! Noget nyt om Foenkinos?
Men ... Hvad snakker hun om?
Kom. Hun snakker og snakker og snakker.
Mange folk i dag.
Monsieur Foenkinos. Kom ind med Deres hemmeligheder.
Vi er lidt forsinkede i dag.
- Vi skal betale på onsdag. - Harold! Hvad laver du?
- Han er skør. Jeg betaler i morgen. - Også skolen. De ringede.
- Den glemte jeg. Har du nøglerne? - Nej, du har dem.
Telefonen er lukket. I skal betale regningen.
Hvad laver du her, mor?
Hvordan skal jeg finde en kone til Harold, hvis vi aldrig ses?
- Du så ham i går. - Telefonen er lukket. Betal regningen.
- Tog du ikke nøglen fra hende? - Jo. Hun har lavet en kopi af kopien.
Med tre børn begyndte regningerne at hobe sig op.
Hr. retsformand ...
Så jeg tog et job som forsvarsadvokat, og blev en respekteret sådan.
Afledningsmanøvrer, højt toneleje, gråd, følelser og så videre.
Alt sammen med lysets hastighed.
Hvilken ære at blive gæstet igen -
- af manden, der er ved at blive en indflydelsesrig ekspert på immaterialret.
- Roland Perez. Velkommen. - Goddag, allesammen.
- Hvordan går det? - Godt.
Undskyld, madame Perez.
I de her nye lokaler har vi plads til alle vores assisterende advokater.
Vi havde brug for dem til firmaets omstrukturering. Det har vi jo talt om.
Så her er det.
Men hvor er mit kontor?
Dit kontor, mor ...
Er jeg fyret?
Så gør mig en tjeneste ...
Sig ikke til klienterne, jeg er blevet fyret. Sig, jeg er død.
Mor, hold op. Det er ikke ...
Jeg kommer for sent!
Og præcis som Esther havde forudset, havde jeg fået et vidunderligt ægteskab -
- med en vidunderlig kone og vidunderlige børn.
Alt var vidunderligt.
Lige nu ser alt godt ud.
Vi fik fjernet hele tumoren.
Vi anbefaler opfølgning med kemoterapi som en forebyggende foranstaltning.
- Som en forebyggende foranstaltning? - Ja.
Men De fik jo fjernet hele tumoren.
Ja, men for at sikre, at ...
Vil den forebyggende behandling få mig til at tabe håret?
- Ja, det er en del af ... - Vil jeg få det dårligt?
Et stykke tid, ja.
Er det sikkert, at jeg bliver rask?
Nej.
Hendes beslutning var endelig.
Som altid.
Litzie ville leve sit liv fuldt ud.
Der er du jo! Jeg har ledt overalt.
- Hvordan går det? - Godt.
Vi ses på torsdag. Farvel.
- Den var ude. - Beklager, skat, men den var på linjen.
Årene, der fulgte, var de lykkeligste i vores liv.
Så er der brød.
- Tag plads. - Tak.
Godt ...
Hvem er patienten?
Det er mig.
Må jeg undersøge Dem?
Naturligvis.
Af jord er du kommet, til jord skal du blive. Ånden vender tilbage til Gud.
Nu er alle velkomne til at kaste jord på.
Har du det hele?
Vi ses i aften. Hav en dejlig dag.
Hvorfor var du ikke i skole? Forklar mig det.
- Jeg taler ikke med dig! - Du må forklare.
Hvad er det, du ikke forstår? Jeg vil hverken tale med dig eller høre på dig!
- Tal ikke sådan til mig. - Lad mig være!
Og Harold, min søn ...
Han taler knap nok med mig. Så ...
Min familie er ved at falde helt sammen.
Hvorfor tror De, Deres familie er ved at falde sammen?
Problemet er ...
... at jeg ...
Hele mit liv har andre ...
... truffet alle beslutninger for mig.
Hele mit liv.
Nu føler jeg mig fortabt.
Jeg begyndte med at rette en stor fejl.
At begrave Litzie på en trist kirkegård i Paris. Hun, der elskede solen.
De taler meget om livet med Litzie.
Om den uudholdelige smerte.
Om Deres mor. Om hendes mod og hengivenhed.
Men De taler aldrig om Deres far.
Fortæl om ham.
Om min far?
Fortæl om et barndomsminde med Deres far.
Okay.
- Må jeg tale med far? - Far?
- Ja. - Hvad er der sket?
- Ikke noget. Jeg vil bare tale med ham. - Er du syg? Sig, hvad der er.
- Alt er fint. Jeg vil bare sludre. - Har du brug for penge?
- Nej, jeg har ikke brug for penge. - Hvad er det så?
Hvad? Lad mig tale med far!
Er det børnene? Er det Harold?
Nej, børnene har det fint. Jeg vil bare tale med far.
- Nej, mor. Du skal ikke med. - Hvorfor ikke?
Far, så er jeg her. Kom.
- Vi venter på dig. - Nej, kun far skal med.
Gå ind igen. Nej, kun ham.
Jeg kunne rigtig godt lide din kone.
Du ved ...
Min mor døde, da jeg var fire år.
Så ...
Jeg må indrømme, at ...
... at se dine børn lide ...
... føles uudholdeligt.
- Vi ses snart. - Ja.
Et halvt år senere døde min far.
Men det sidste halve år fik vi et helt nyt forhold.
Hej.
- Alt godt? Halter du? - Nej.
Sylvie, det her er min advokat, som jeg har fortalt om.
Men var De ikke journalist?
- Kender I hinanden? - Ja, lidt.
- Roland Perez. - Ja.
De var en fremragende journalist.
Meget belæst. Og af engelsk oprindelse, hvis jeg ikke husker forkert.
Ja, det kan man sige. Jeg forklarer senere.
Hvordan Sylvie Vartan var?
Hun var så smuk, mor. Hun var intelligent. Det var ...
- Hun må have elsket dig. - Det ved jeg ikke.
Men du gætter aldrig, hvad der skete sidst på aftenen.
- Fortæl. - Jeg stod udenfor med Sylvie Vartan.
Og hun bad mig blive hendes advokat.
Selvfølgelig, Mchikpara.
- Fortalte du alt til hende? - Hvilket?
Alt!
Nej.
- Hvorfor ikke? - Mor, det kan vi aldrig fortælle.
- Hørte du, hvad jeg sagde? Aldrig. - Ja, jeg forstår.
Sylvie og jeg fandt hinanden og blev nære venner.
Vi spiste middag sammen, gik i teateret og tog på ferie sammen.
Jeg lærte hendes familie at kende, og hun lærte min at kende. Eller ...
Alle undtagen min mor.
Mor, hvad laver du? Jeg har købt dessert.
- Hvornår kommer Sylvie? - Hun kommer, når hun kommer.
Harold, jeg skal finde en kone til dig.
Harold, kom og hjælp til her.
Tillykke med fødselsdagen!
Tak, alle sammen.
Jeg er så rørt over at møde Dem.
Jeg har så meget, jeg vil fortælle Dem, så jeg har skrevet et brev.
Mor ... Alt vel? Går du med ud i køkkenet og henter kagerne?
Hvad var der i den kuvert, du gav Sylvie?
- Hvilken kuvert? - Jeg så dig give hende en kuvert.
Hun sagde bare, at jeg er charmerende. Sylvie Vartan synes, jeg er charmerende.
Mchikpara, jeg har forstået, at jeg aldrig må fortælle om din dårlige fod.
- Mor ... - Vi har ikke gjort hende noget ondt.
Har vi gjort hende godt eller ondt med alle de plader og blade, vi har købt?
Du lærte endda at læse til hendes sange. Og alle forestillingerne.
Du har vel ikke skrevet om det i brevet?
Hvis hun vidste, hvad hun har betydet for vores familie, ville hun blive glad.
Nej, mor. Jeg arbejder sammen med hende.
Hun må ikke tro, at jeg er en fan, som har inviteret hende hjem.
Hun vil tro, jeg er skør. Ligesom i "Farligt begær".
Hold op med at ødelægge alting!
Sylvie kom her for at synge for os.
Nej, hun sang for mig.
Hun sang for mig, mor, ikke for dig. For mig. Det er mit liv.
Det er mit liv! Mine børn.
Hold op med at blande dig. Hold op med at blande dig i mine børns liv. Stop!
Sig ikke til min søn, du vil finde ham en kone. Du skal ikke finde noget til ham.
Hvem hjalp dig med at finde Litzie?
Gå med dig.
Gå.
Det blev godt.
Han forventede det ikke.
Vi talte aldrig om det igen ...
... og min mor og jeg sås desværre ikke så meget efter det.
Der var en taske, så han måtte ringe til ordensmagten.
Vagter kan ikke kræve at få lov til at kigge i ens taske. De må vente på ...
Hej.
Hun er bedårende.
Tager du sådan en stjerne med uden at advare mig først?
Jeg har ikke engang friseret mig.
Mchikpara, hent lidt te og kager.
Til vores gæst.
- Det henter jeg. - Alt, hvad din smukke kollega ønsker.
- Vil du ikke ligge lidt mere lige? - Du er sød.
Er det bedre sådan?
- Og Catherine? - Åh ja, Catherine ...
Hallo?
Roland! Hurtigere, hurtigere!
Hurtigere, hurtigere!
Da den lille kvinde, jeg elskede så højt, ikke var der mere -
- blev jeg for første gang alene.
Sådan.
Så er vi klar, venner!
Sylvie?
- Sylvie? - Ja?
Ved du godt, hvad du har betydet for Roland?
Nej.
Ikke mange ved det, men det er takket være dig, at Roland kan gå i dag.
Esther ville have, at du skulle vide, at Roland blev født med en misdannelse.
Han havde en klumpfod og kunne ikke gå.
Han kravlede rundt i lejligheden hele dagen, og det er takket være dig, at ...
Jeg havde sænket paraderne et kort øjeblik på hospitalet.
Mens jeg hentede te, havde min mor fortalt alt.
Om min fødsel, mit handicap, lægerne og knogleknækkeren.
- Og om Sylvie Vartan. - Han blev forelsket i dig.
Du gav ham styrke.
Du er død! Død!
Lad mig leve mit eget liv! For helvede!
Goddag, Sylvie.
Det her er fra ... min mor.
Det er det brev, hun ville give dig på min fødselsdag.
Jeg har anstrengt mig for ikke at forblive den dreng.
Jeg har ringet til en kollega, som overtager alle dine sager.
Jeg burde have fortalt dig det hele for længe siden.
Men det gjorde jeg ikke.
Det undskylder jeg for.
Du behøver ikke undskylde.
Det er en fantastisk historie.
Den rørte mig.
Så ...
Gør noget med den.
Ja.
Goddag, mor.
Jeg vil godt ... takke dig.
Tak for et vidunderligt liv.
En engelsk forfatter skrev engang, at Gud ikke kan være overalt ...
... og derfor opfandt han mødre.
MIN MOR
BASERET PÅ ROLAND PEREZ' BOG
Oversættelse: Claus D. Jarløv Medietekst Danmark