Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
Zpívá Zarud!
My jsme ti silní!
Zarud strach nezná,
Za-Za-Zarud!
Jsme pulsem divoké džungle, slyš naše hlasy!
Zde zem nabírá vodu
a voda napájí strom, a Slunce na něj svítí,
ať je ze stromů džungle!
Hu, slyšíš dobře,
krok za krokem v trávě…
Hu, slyšíš dobře!
Hlasy víří v hlavě…!
Jsme pulsem divoké džungle, slyš naše hlasy!
Pod Srdcovým stromem! Rááá!
- Hej, pojď taky. - Už jdu.
Jo! Dostaň je!
Hej! Co to je?
Jdu si o tom promluvit se stařešinou.
Copak jsi už zapomněl, že na naše území nikdo nesmí?
Tak co?
No tak.
Zdá se, že jsi přinesl něco velmi nezvyklého.
Stařešino.
Je to člověk, že?
A navíc dítě.
Člověk?
Tohle?
Páchne to!
Je to cítit jako Stunkyho pozadí!
Pověz mi…
Co s tím máš v plánu?
Nevím.
Ale všichni to slyšeli.
Ten zvuk!
Když to nechám být, tak to nepřežije.
To není naše starost!
Zákony nesmí porušovat nikdo.
Zbavím se toho!
- Ukaž mu! - Na něj!
- Řiď se zákony! - Tohle nepřipustíme!
Voda napájí stromy. Slunce na ně svítí a mění je v džungli.
Tato posvátná voda napájí Zarudy a dává nám naše bohatství.
Když sem pustíme někoho dalšího, zeslábneme a zemřeme.
Takový je zákon Zarudů!
Přestaňte se stěžovat.
Tohle já vím.
Tak si pospěš a…
Najdu rodiče toho dítěte.
Cože?
Opustím naši tlupu.
Víš, co to bude znamenat?
Že pro mě zákony nebudou platit.
Nikdy se nevrátíš!
Přijdeš o své přátele!
To se nedá nic dělat.
To je tvrdohlavec.
Nemůžu tomu uvěřit. A já ti tolik důvěřoval.
Jsi zrádce!
Omlouvám se.
Malý ptáčku, copak je?
Svět je tak velký, je těžko v něm.
Nebe modré zve tě, tak leť!
Co musíš umět, se nauč teď…
Nám všem se zdá,
že čas jde podvést.
Nám všem vzkaz dám:
Včas ptáček vzlét!
Vítr zuřící, potrápí tě jak bezvětří,
věř mi, že jsem s tebou a jsi v bezpečí…
Zlé i dobré dny,
v nichž si očka tvá pobrečí,
věř mi, že jsem s tebou a jsi v bezpečí…
Jsi v bezpečí…
Plač jen kapku, víc ne,
to, co nejde, víckrát zkus.
Ten, kdo spadne, má i vstát,
Ty najdeš sílu, a jak rád.
Pírek tvých zář
pak přesvědčí nás,
že v hlavě tvé dál
zní ti můj hlas.
Jsi v bezpečí!
Tohle je Milyfa, městečko obklopené džunglí.
Ash dál cestuje s Pikachu, aby se stal mistrem Pokémonů.
Teď se chystá do lesa Okoya, kde ho čeká dobrodružství.
Kamaráde.
Už musím jít.
Minutku!
Co je, mami?
A jsi na to připravený?
Jsem připravený. Zvládnu to.
- Měj se! - Počkej!
Tvá lehkovážnost mě děsí. Co léky,
oblečení a jídlo pro Pikachu? To vše potřebuješ!
- Zbytečné starosti. - Ty rodiče mívají.
Nemusíš se bát. Teď zavěsím.
Neopovažuj se!
Kdyby se ti mělo něco stát…
Někdo mi volá!
Měj se!
Klidně by mluvila až do zítřka.
Koukni se na to!
To je džungle! A je obrovská!
Pospěš, Dado.
- Zpomal, Koko. - Bobule už byly skoro zralé.
Nespěchej tolik.
- Bobule počkají. - To nevíš, že jo?
Co je to s vámi?
Klid. Nerozumím vám, když mluvíte najednou.
- Co je, Koko? - Zlobí se.
Tak tímhle to je.
Počkej, Dado.
To je…
Oni chodí až sem k nám.
Klid. Já s tím nemám nic společného.
Taky jsem si chtěl se svým synem natrhat nějaké bobule!
To páchne. To je puch.
Hej, Dado?
Mám děsný hlad.
Hej…
Teď jsem dostal dobrý nápad.
A není jen dobrý, je skvělý.
Vytvoříme si je taky. Místo, kde rostou bobule.
No jasně. To dává smysl.
To by mě nenapadlo.
To uděláme. Skvělý nápad.
- Vážně? - V téhle věci jsou i semínka, že?
Zasaďme je blízko domova!
Tam nepůjdou. Až budeme mít moc bobulí,
podělíme se s ostatními.
To může napadnout jen tebe.
Tak je rozhodnuto.
Vezmeme jich co nejvíc a šup domů.
Podívej se.
Vidíš to?
To jsem ještě neviděl.
Dáme si zápas a chytíme ho!
Pikachu, prudký útok!
Dobře!
Bleskový útok.
Leť, Poké…
I tak to byl bezva Pokémon.
Tady se někdo nedrží zpátky.
Kdyby Pikachu nebyl takový, Rakeťáci po něm tak neprahnou.
Já vím, ale to usmažení proudem mě trochu znepokojuje.
Brním, jen si to představím.
Koukni na něj!
Tenhle je rychlý! Ale určitě ho chy…
To byl pořádný pád.
Nejsi zraněný?
Nic mi není. Vidíš?
Páni…
Už zase.
Nejsi náhodou trenér Pokémonů?
Jo!
Jsem Ash z města Pallet. A tohle je můj partner Pikachu.
Sharon, vědkyně z Biotopové společnosti. Těší mě!
Vědkyně? A co přesně tady zkoumáte?
Odebíráme vzorky, abychom zjistili složení vody.
Vzorky. To je super.
- Tupý jako poleno. - Neví, o čem mluví.
Takže co tu dělají?
Jo. Mám to.
„Využívají nejnovější technologie
k implementaci vývoje vedoucího k míru a harmonii
mezi lidmi i Pokémony.“
To zní vážně seriózně.
- Myslíš? - A kdo je tohle?
Náš vedoucí, doktor Zed.
„Provádíme rozbor pramene s léčivými schopnosti.“
- To tam je. - Léčivý pramen?
- Taková věc vážně existuje? - A nemáš to jedno?
Tady si užijeme spoustu zábavy, to je jasná věc.
Šéfa ty naše akce nikdy neomrzí.
Tak. To snad stačí.
Páni.
Vypadá to moc dobře!
Jo. Jenže potrvá, než z toho něco vyroste.
Kdy takhle vyrostou i moje bobule?
Taky se dočkáš, neboj.
- Dado, hned přijdu! - Hej!
Kam se to ženeš?
Ukaž mi kde.
Ale…
Asi by mě to nemělo překvapovat.
Hej, přestaň!
Nadechni se a uklidni se!
Nechte se!
Co je? Jsi tady, tak jsi je měl zastavit.
To se mi snad zdá. Musíme je roztrhnout.
A ošetřit Flygonovi zranění, jinak nebude moct létat.
To jsme potřebovali.
Tak si mě chyť!
Je to riskantní, ale vyjde to!
Ne tak nahlas.
Jsi uzdravený. Teď se vrať domů.
- Pokud nás najdou, je konec. - Vida, Koko.
- Kdo vás tu má najít? - Ale ne! Flygone, ne!
- Vzali jsme si vodu z pramene. - Je na našem území, ne vašem!
Nemluv o území, snědli jste nám naše bobule!
Je přirozené, že silní kradou slabším.
- Vše se řídí našimi zákony. - Zase ta samá písnička?
Ten malý skrček.
Vážně si myslíš, že mě porazíš, Koko?
- Hned mě pusť! - Mlč!
Takže jsi tady.
Dado, jsi tady?
- Neměl jsi tu být. - Ale…
Žádné ale!
Myslíš si, že můžete odejít bez trestu?
Vím, byla to chyba!
Vezmu si syna a odejdu. Stařešino.
Omlouvám se!
Postarám se, aby se to neopakovalo. Prosím…
Zákon je stále zákon.
Je pozdě to řešit, porušil ho.
A teď odejděte!
Jdeme, Koko.
Stařešina pro tebe má slabost.
Už ti nemůžu věřit.
Proč chtějí vše jen pro sebe?
Zarudové ctí zákony Zarudů. Jejich zákon jim umožňuje žít.
A kdo se postará o ostatní Pokémony?
Žijí tu vážně skvělí.
Jen to nikdo neví. Flygon se hádá, ale je silný.
Ninjask je velmi rychlý. Cottoneeové drží při sobě a nepustí se.
To všechno vím. Slez dolů.
Dobře.
- Je to velký přestupek? - Pro Zarudy ano.
Pak nejspíš nejsem Zarud.
A proto tyhle zákony nechápu.
Mé ruce nejsou jako tvé.
- Ani moje kůže! - Pleteš se! Jsi Zarud.
Tak proč neovládám jediný útok? Co tedy jsem?
Co jsi…
Koko!
Jak jde o Pokémony, tak Koko nemyslí na nic jiného.
Jsi v pořádku? Vydrž!
Prosím, Rufflete!
Co je, Koko?
Dado!
On se vůbec nehýbá.
Koho ti připomínám, Skwovete?
Tak jsem to nemyslel.
Pokud nejsem Zarud, tak co potom jsem?
Kým mám vlastně být?
Haló, jsi v pořádku?
Je naživu!
Musíš vydržet. Seženeme ti pomoc.
Rozbor vody sektoru B usazeniny nepotvrdil.
- Vrátíme se do sektoru D. - Ano, pane.
Tohle poslouží jako důkaz o léčivých účincích zdejšího pramene.
Určitě ho tu najdeme.
Zbývá jen krůček.
Omlouváme se.
Právě nás přeložili z vedení.
Pardon.
Jste zranění?
Nemáme ani škrábnutí.
Tak to je dobře.
Náš výzkum nesmí ohrozit nikdo a nic.
Příště buďte opatrnější.
- Pane! - Dobrá.
- A ukliďte ten nepořádek. - Hned, pane.
Nedělejte nic, co nedostanete rozkazem.
A ještě něco. Do pokoje pana doktora je zákaz vstupu.
Bývá nepříjemný, když tam někdo vejde.
Chápu.
Už ses probral.
Jak se cítíš?
Hele, klídek.
Nezranil ses?
Hej!
- Už se cítíš lépe? - Co se děje?
Jsi úžasný.
Za-Za-Za-Zarud.
Ne, Drednawe!
To je zlé. Musíme ho zastavit.
Nechoďte k němu!
Pryč z cesty!
Jsi úžasný. Jak jsi to udělal?
Tak tady jsi.
No to zírám.
Takhle se Drednaw k cizím lidem nechová.
Mockrát děkujeme, pane.
Počkej, kam to běžíš?
Hej. Jak jsi to udělal?
To s Drednawem?
Proč utíkáš?
Co se děje?
No jasně.
Tady. Tohle je Pokéball. Vidíš? Taky mám takový.
Hej, co to děláš?
Hej! No tak, pusť ho!
Pikachu, pomoz mi!
Počkej moment. Ty jsi ještě nikdy neviděl Pokéball?
Pikachu, co je?
Páni. Ty dokážeš mluvit s Pikachu?
Paráda!
Takže, já jsem Ash.
Pikachu. Pikapi.
Můžete si povídat!
Ale já jsem Ash. Jasné?
- Jsi Ash. - Jo.
Hej, jak se jmenuješ ty?
Koko!
Jmenuješ se Koko!
Moc mě těší!
Je míst tak moc,
co spolu navštívíme.
Jsi můj kámoš,
jak když se známe věčně.
Co všechno dokážu, to zvládneš sám.
Tak hlavně klídek, nemusíš mít plán.
To ne!
Učit se chcem.
Sledovat tě musím
a jen vpřed jdem.
Spadneš, hned tě chytím.
Veliké dobrodružství čeká nás.
S přítelem mým teď nejlepší je čas.
Dál dopředu půjdem,
ať tyhle dny neskončí.
Hrát si spolu můžem,
na světě nejsilnější
je přátel, přátelství.
Jé!
Hrát si spolu můžem,
na světě nejsilnější
je naše přátelství.
Je to krása, co?
Co se děje? Počkej, Koko.
Ohňostroj je zrušený?
Ti Pokémoni překážejí.
Můžete nám uhnout?
No tak! Co to s nimi jen může být?
Něco se stalo?
Chystáme ohňostroj na večer, ale pořád se nám pletou do cesty.
- Zajímalo by mě proč. - To neví nikdo.
Takhle nezačneme včas.
Hej! To je nebezpečné. Zmiz.
Chviličku, prosím.
Rozumí tomu, co Pokémoni říkají.
- To určitě. - Ne, opravdu.
Myslím, že na něco přišel.
Něco tam asi objevil.
- Vypněte elektřinu, hned! - Ashi!
Na co to je?
Počkej!
Všichni, zaberte!
Pomalu.
Je tam chlapec. Hlavně ať se to nepřetrhne.
Teď opatrně. Pomalu. Je venku!
Jeden z nich uvízl v té rouře.
Proto jste nechtěli ohňostroj odpálit?
Je to tak?
To jsem netušil.
Mrzí mě, že jsem ti to nevěřil.
To je bezva.
- Je zvláštní, že? - Neboj. Je to jen ohňostroj.
Jen ohňostroj…
Pane starosto!
Letos se vám povedl úžasný ohňostroj.
Moc díky!
Díky jim dvěma. Falinkse zachránili oni.
Pak bych vám to měl říct.
Moje vděčnost nezná mezí. Děkuji vám.
Díky tomu jsme odpálili ohňostroj a vyslali naše přání k Celebimu.
- Mýtickému Pokémonovi? - Jo.
Je strážcem naší džungle.
Mohu ho vidět?
Ne. Toho už bohužel moc dlouho nikdo neviděl.
Jak to?
Zjevuje se, jen když kolem panuje klid.
Takže když se neukazuje,
znamená to, že se v džungli nejspíš děje něco moc zlého.
Páni…
A váže se k němu další příběh.
Když Celebi zmizí, někde uprostřed džungle,
po sobě zanechá vejce.
To vejce sem k nám údajně přinesl z budoucnosti.
Jo? Z budoucnosti?
Ale jsou to jen pověsti.
Byl bych rád, kdyby se Celebi vrátil do džungle.
A kdyby lidi i Pokémony čekala zářná budoucnost.
A právě kvůli tomu zde odpalujeme tyhle ohňostroje.
Koko?
Tak to jsi ty.
Ta rodina? Co je s ní?
- Další bude příště. - Zítra? Prosím?
Myslím, že zítra nejspíš ne.
Až ti budeš šest.
„Rodina.“
Co se děje?
Co je, Koko?
Něco tam hledáš?
Ashi.
Co říkáš? Chceš, abych běžel za tebou?
Hej, Koko, jak daleko ještě?
Ten je roztomilý!
Je to past!
Co to má znamenat?
Ashi!
Pokémon?
Koko. Rodina.
Tvou rodinou jsou Pokémoni?
Ty jsi použil lidský jazyk?
Nejdřív odtud beze stopy zmizíš a teď přivedeš člověka?
Víš to celou dobu.
Jsem člověk, že?
No tak, Dado, řekni mi pravdu!
Jsem člověk. Jako on!
- Nejsem Zarud, že ne? - Ne. Jsi Zarud!
Nelži mi!
Co se tam asi děje?
Vážně vypadají jako rodina.
Přivedl jsem Ashe, abych ti ho ukázal!
Bylo tam hodně lidí.
Vystřelili něco, co dělalo jiskry.
A lidé a Pokémoni to sledovali a smáli se.
To Zarudové nedokážou! Naučil jsi mě vše!
Ukázal jsi mě získávat jídlo, utíkat,
houpat se na liánách, vše!
Tak proč…
Proč jsi mi neřekl o lidech?
- Abys nebyl smutný. - To mi neříkej!
Myslel jsem, že jsem divný, protože mluvím s Pokémony.
Ale ne, bylo to tím, že jsem člověk.
Pokud můžeme být přátelé, raději budu člověk.
Věděl jsem, že to dřív nebo později přijde.
A máš pravdu.
Jsi člověk a já nejsem tvůj skutečný táta.
- Teď to víš. - Tak kdo tedy jsem?
Pojď za mnou.
Tenhle výzkum byl ukončen před deseti lety.
A proč?
- Prý došlo k nějaké nehodě. - Nehodě?
Tenhle počítač je zabezpečený, budeme muset mrknout do doktorova.
Nevarovali nás?
Výslovně nám zakázali k němu chodit.
Je to jasné. Doktor tam něco schovává.
Když jsem tě našel, dost pršelo.
Byl jsi sám a ležel jsi v podivné krabici.
Žádní jiní lidé kolem nebyli.
A měl jsi u sebe tohle.
Proč jsi mě odnesl?
To vážně nevím.
Já svou rodinu nikdy nepoznal. Nevím, odkud jsem.
Připomínal jsi mi mě samého. Nemohl jsem tě tam nechat.
To mimino na obrázku jsi ty.
Ti dva velcí lidé budou tví rodiče.
Vypadají jako ty.
Všude jsem je hledal, chtěl jsem tě vrátit rodině,
a tak jsem našel tohle místo.
Nejspíš to bylo hnízdo vaší rodiny.
Ale když jsem ho našel, už vypadalo takhle.
Tehdy mi došlo, že tě budu muset vychovat sám.
Zpětně si říkám, že to možná byla chyba.
Protože teď jsi kvůli tomu smutný.
To je vše. Řekl jsem vše, co vím.
Rozhodnutí je na tobě. Udělej tu s tím, co chceš.
Dado!
Koko…
A teď bude stačit…
Za co to bylo?
- Jo. Zvládl jsem to! - A teď já.
Tak co, nechal tu doktor něco zajímavého?
Pozor. Je to jediná naše karta.
Já vím!
Mám ji.
- Tak dobrý. - Jo. Zatím.
Tenhle chtěl spolknout Pikachu.
Ne! Hej! Pusť mě!
Buď slušný! Jdi ode mě!
Dospěj! Zlý cvok!
- Najdi si svoji bezpečnostní kartu. - Dost!
A už toho mám dost.
Ten zloděj má problém.
Ne!
Při pohledu na vás jsem si vzpomněl na svého tátu.
Když jsem jako malý dětem říkal svůj cíl, smály se.
Táta mi řekl důležitou věc.
Mapu ke svému cíli si neseš sám v sobě.
Když to vzdáš, tvůj sen se nikdy nesplní.
A teď konečně začínám chápat, jak to táta myslel.
Neber si to. Jste rodina.
Můžete se pohádat, ale časem se vše srovná.
Věř mi.
Rodiny jsou někdy složité, co?
Co se děje?
Co tam hledáš?
Jasně. Chceš najít svou rodinu.
Pomůžu ti.
Tohle už jsem někde viděl.
Ten symbol jsem u někoho viděl.
Určitě o tom bude něco vědět.
Koko, půjdeš?
Koko půjde.
Stařešino? Nejste tu často.
Takže jsi mu řekl pravdu.
- Měl jsem to udělat hned. - A jsi si jistý?
Jak jsem měl vědět, jak mu být otcem? Já otce neměl,
tak jsem jím nebyl.
Celebi se tu neukázal už dlouho, že?
Celebi?
Naposledy jsem ho viděl…
Ano, krátce předtím,
než ses mi tady objevil.
Takže je to moje vina?
Počkej, nech mě domluvit, prosím.
Napřed zmizel Celebi a pak ses objevil ty
a rozhodl ses vychovat Koka.
Nezdá se ti, že by to spolu mohlo souviset?
Každý řídí svůj vlastní osud.
Odpověď znají jen zdejší životodárné vody.
Pramen. Odneseme ho k němu!
To nejde. Je to nebezpečné. Jak bych jen mohl?
Ale držím Pokémona, který potřebuje pomoct.
Něco udělat musím.
Dobře.
Dej mi ho.
Vyléčit ho můžeme i jinak.
- Opravdu? - Ano. Ale teď ustup.
Dado!
- Jsi v pořádku? - Jsem.
Tenhle útok hodně vyčerpává.
Páni, cítíš se líp, viď?
To je úžasné. Jak jsi to udělal? Pověz!
Ten útok ovládají jen někteří Zarudové.
Řekneš o pomoc džungli a ona ti propůjčí sílu.
Ale když jí použiješ moc, připraví tě o tvoji životní sílu.
Žádej o ni jen nezbytně nutně.
Moc děkuju, Dado.
Mám dobroučké jídlo.
Jenže tu není nikdo kromě nás.
- Pokémonní jídlo mě nadýmá. - Hledej toho cvoka!
Prcek před námi.
- Ale co ten tady může chtít? - Kdo ví?
Tudy, prosím.
- To je ale věcí. - Je to působivé!
Jo.
- Potichoučku. - Dobře.
Na téhle věci se sedí.
Omlouvám se.
Jsem vedoucím téhle laboratoře.
Jmenuji se Zed.
Máte na mě nějaký dotaz?
Ano. Já jsem Ash a to je můj partner Pikachu.
A tohle je Koko.
Víte…
Hledáme tyhle lidi. Znáte je?
Ukaž mi to.
Mysleli jsme, že pracují u vás.
Asi to je fotka Kokových rodičů.
Rád bych mu je našel.
Kde jste to vzali?
Tohle je Al?
Al?
Ti dva jsou pan a paní Molybdenovi.
Dřív to tu vedli.
A to dítě, které drží, je Al.
Jejich syn.
Vedli tým, který zkoumal zdejší léčivý pramen.
Místní pramen byl považován za legendu.
A i když po něm pátrala řada vědců,
nikdo ho nikdy nenašel.
Tihle dva ho však v džungli objevili,
a dokonce získali vzorek jeho vody. Šlo o historický průlom.
Omlouvám se.
- Je to vážně pravda? - Ano.
Ten přívěsek patřil Molybdenovým.
- Sharon, skener, prosím. - Ano, pane.
Ale, dovolíš mi to?
- Co mu je? - Koko vyrůstal jen s Pokémony.
- Lidskou řeč moc neovládá. - Cože?
Vyrůstal jen s Pokémony?
Dokáže mluvit s ostatními Pokémony.
Neuvěřitelné.
- Doktore, tady. - Děkuju.
Chci zjistit, zda jsi Al.
Naskenováním přívěsku to zjistíme.
Neboj se. Neublížím ti. Jen klid.
Neboj se. Nevezmu ti ho.
Prosím, Sharon.
Biometrika potvrzena.
To jsou věci.
To znamená, že mu musím něco povědět.
Molybdenovi už u nás nepracují.
Před deseti lety oba zemřeli.
- To snad ne. - Bohužel je to tak.
Měli autonehodu.
Odešli a s nimi i jejich výzkum.
A malý Al zmizel.
Předpokládali jsme, že zemřel.
Ale jsi tady. A živý.
To je hotový zázrak!
Koko…
Řekl mi, že tví rodiče už nejsou naživu.
Sharon?
- Data. - Díky.
- Doktore? - Tak co máte?
Pusťte obrazovku.
- Pane. - Vše v pořádku?
Data, která jsme měli za ztracená, jsou v Alově přívěsku.
- Téměř vše je porušeno, až na… - Na obrazovku.
Opravdu?
Léčivý pramen.
Copak je, Koko?
Že by věděl, kde se nachází?
No jistě! Džungle je Kokovým domovem.
Ale, jestli o tom něco víš, musíš mi to říct.
Kvůli snu svých rodičů. Udělej to pro ně!
Ale!
Koko!
Pardon. Už musím.
Doktore?
Koko!
Počkej, Koko!
Půjdu s tebou.
Koko!
Ach jo. Kudy teď?
Ať se dáme kamkoliv, všude jsou jen stromy.
Pikachu, ano?
Myslíš?
Kde je Koko? Nevíš?
Všichni věděli, kdo jsem.
Proč mě nechali v lese?
Protože už jsem s nimi nemohl být?
A proto mě tady museli nechat?
Co je to?
To je on!
Vážně je tady!
- Doktore. - Výborně.
Našli jsme ho!
Ano. Zcela zjevně.
To je ten léčivý pramen. Tady vyvěrá.
- Podívejte, ten strom. - Jako na těch fotkách.
Ale. Našli jsme ho díky tobě.
A za tohle se nezlob.
- To bys nepochopil. - Odpusť!
Nechtěli jsme to udělat. Promiň. Nemyslíme to špatně.
- Co s ním chcete udělat? - Nemáme na vybranou.
Půjde s námi. Nechceme, aby na nás zaútočil znovu.
Co se stalo?
Co to děláte?
- Co má tohle znamenat? - Promiň, ale využili jsme tě.
Díky tobě jsme konečně našli to, co jsme hledali.
Proč jsme přišli? To přátelé dělají!
To „přátelé“ dělají.
Co to děláte?
Prosím o odpuštění.
Buďte potichu, ano?
Počkejte! Hned nás pusťte ven!
- Ty děti vám dávám na starost. - Ano.
- Kecka. To je toho. - Naše šance.
- Proč? - Kde je Pikachu?
- Tamhle. - Myslíš v tom autě?
Co to auto vzít na menší projížďku?
Bezva nápad. Jsme prostě padouši!
Jasně.
Co myslíte, že se tam děje?
- To nevím. Zajdete tam? - Dobře.
Teď můžeme získat kartu i Pikachu.
Jak ho přimět, aby to vyplivnul?
Prostě mu dáte ruku do krku.
- Nic rychlého. - Těmahle packami ne!
Tak kdo to udělá?
Poslyšte, napadlo vás to samé, co mě?
Podrž to. To bychom zase nezvládli chytit Pikachu.
To rozhodování.
To ne! Chceme kartu!
Pikachu chytíme později.
Ale do toho pokoje vtrhneme, jen když je prázdný.
- Ano. Jak logické. - Tak se do toho dáme, ať to máme.
No tak, Dado. Poraď mi.
Co máme dělat?
To není dobré!
Pikachu, tvůj ocas! Když to překoušu…
- Ashi? - Vydrž. My tě dostaneme ven.
A zachráníme Pokémony. Tvého tátu a celou džungli taky.
Nevzdám to a vyhrajeme!
- Co to má znamenat? - To bych taky rád věděl.
Jdou za jedinou věcí. Za Srdcovým stromem.
Ostatní to běžte nahlásit stařešinovi.
- A co ty? - Já je zastavím.
Dobře.
Nechceš si se mnou užít divoký hon jako za starých časů?
Dobrý nápad. Jinak nám zničí domov.
To dokážeš.
Železný ocas.
Paráda. Koko!
Všechno bude v pořádku.
Skwovete!
Měl jsi pravdu.
Právě přišla zpráva od doktora.
Volal vysílačkou z auta.
- Hlídat mám já. - Skvělé! Děkuju.
Hej, rychle, dělejte!
Tak to otevři!
Pikachu, ještě jednou!
Připravit.
- Ano! - Pikachu!
Ashi.
Pikachu!
Nevadí, že utečeme?
- Jak je libo. - Díky.
Naopak, to my děkujeme vám.
Hej, dost! Dost!
Připravte se!
- Co je to? - To je Pokémon!
Chce zaútočit! Zůstaňte uvnitř!
- Proč útočí? - Jak to mám vědět?
Počkej, Dado! Počkejte!
- Jsi v pořádku? - Jo.
To nepůjde.
- Doktore? - Pokračujte za každou cenu.
Jsou to Pokémoni.
Tváří v tvář nebezpečí utečou.
- Na mého Dadu nesáhnete! - Koko!
- Dado. Jsi v pořádku? - Proč ses sem vrátil?
Jen se pleteš do cesty.
- Myslíte, že ten Pokémon… - Možná vychoval Ala.
Zmizte odtud!
Počkej.
Doktore, zamyslete se!
Poslyš, mě tvé názory nezajímají.
- Ty ho znáš? - Ne moc dobře.
Je to přítel.
Kuk! Najdeme tě!
- Tajný poklad. - Tajné informace?
To by šlo!
Stařešino.
Hej, dej se dohromady!
Naši džungli teď ničí lidé!
Moje rány nejsou vážné. Ale on je na tom zle.
Nevím proč,
ale to lidské dítě bojovalo s námi.
To, které Koko nazývá „přítel“.
Nejdřív musíme zastavit to ničení džungle.
Jistě!
Zblízka je cítit ta síla.
Ano. Je vážně nádherný!
Doktore. Tamhle. To je ten Pokémon!
Asi jejich hnízdo.
Odpovídá.
Doktore. Odpovídá vzorku!
Dokázali jsme to. A známe i polohu!
Oskenujte ten strom.
- Hned. - Pane.
Co to je?
V jeho středu jsme zachytili spoustu energie.
To je podstata léčivé moci.
Vystřelte kotvu do kmene.
Ale opravdu to chcete?
- Dělejte! - Ano.
Počkejte. Ne!
Zacházejí opravdu do extrémů.
Srdcový strom.
Jsme tu kvůli prameni. Dost, jinak ublížíte Pokémonům.
Zase špatně.
Mým cílem není pramen.
Jeho léčivá síla je jen část energie, kterou pramen vyplavuje.
Mým cílem je proto samotný strom.
Uděláte cokoli.
Přesně.
Neřeším, co kvůli tomu obětujeme.
Nemůžeme tu jen tak sedět!
Každý, kdo může bojovat, za mnou!
To nemůžeš. Proti té věci nezvítězíš.
Když budeme zápasit přímo, všechny zraní.
- Ale Dado… - Nemáme dělat nic?
Jak máme strom ochránit bez boje?
- Ale… - Jsme Zarudové!
My jsme ti silní! Zarud strach nezná!
Jsme pulsem divoké džungle! Slyš naše hlasy!
Úžasné.
Jdeme. Za Srdcový strom.
Pikachu, jdeme taky.
Dado, ty tu odpočívej.
Vezmi to dítě a uteč!
To nemůžete vyhrát!
Co bude s džunglovými Pokémony?
Kvůli nim o tebe nepřijdu!
Já vím. Proto budu bojovat!
Koko!
Měl jsem to tušit. Jak můžu chránit Pokémony?
Náš domov?
A všechny?
Jak mám ochránit Koka?
- Co jsem vám udělal? - Dost!
- Zachránil Ruffleta! - Přesně. Radši leť!
Taková drzost. Ani nepoděkuje.
Už jsou zase spolu. To je nejdůležitější.
Rodiny jsou pozoruhodné.
Viděl jsi to? Ví, že jsem Zarud, a stejně na mě zaútočil.
Zapomněl na opatrnost.
Může být rád, že má tuhle rodinu.
- Ale co bude s tebou? - Kdo ví, Koko?
Moc silnějších tvorů než já tu není.
Máš pravdu.
Ale kdyby ta chvíle nastala…
Kdyby nastala,
tak budu bojovat!
Nezacházíme příliš daleko?
Představoval jsem si to znovu a znovu!
Proč to dělají?
Lidé a Pokémoni sdílejí tutéž energii.
Proč nechápou, že má cesta je ta správná?
Máme to přímo před nosem!
Jste stejní.
- Zarudové. A je jich spousta. - Zarudové?
Přišli se pomstít.
Rozhněvali jsme je.
Doktore Zede, podívejte se!
Omlouváme se. Okamžitě odtud odejdeme.
Rozhodně neodejdeme!
Ukážu vám pravou cestu.
Tvoji rodiče se rozhodli špatně, Ale.
A zaplatili za to tu nejvyšší cenu.
Šéfe!
- Rád bych slyšel vysvětlení. - Zede.
Zdrojem léčivé síly je obrovské centrum energie uvnitř stromu.
Ale na tom stromě žijí Pokémoni Zarudové.
Ten strom je pro ně výjimečný.
Prosím, zvažte to ještě. Hledali jsme ho tak dlouho a teď ho máme!
Další výzkum odložíme, než zjistíme,
jak prospět lidem i Pokémonům.
Zastavit výzkum kvůli Pokémonům? Co je to s vámi?
Lidé a Pokémoni sdíleli tutéž životní energii
a tentýž svět.
Rozhodl jsem se správně, Zede. Vím to.
- Je tu nějaké staré video. - Pusť to.
Jistě.
Náš výzkum léčivého pramene se odkládá na neurčito.
Ale mohli jsme zachránit spoustu lidí.
Kvůli blbým Pokémonům.
Je to chybné rozhodnutí!
Kdybych tu velel já, výzkum bych vedl cestou pravdy!
Má cesta je správná!
Jen kdybych měl tu moc dokázat, že má cesta je ta jediná správná!
Ano! Mám ji!
Bez Molybdenových…
No tak, vy dva! Kde jsou ta data?
- Smazali jsme je. - Proč?
Abychom je ochránili!
Nepřijatelné!
Prosím, odpusť nám to.
Je to to nejlepší.
Pro všechny.
Nikdy se nevzdám.
Náš výzkum obnovím za každou cenu!
Ale tu cestu zvolím já!
Mé dávné sny se mohou konečně naplnit!
Jak to mohl udělat?
To je tak kruté!
O ničem jsem nevěděla.
Ale, mým nedopatřením jsi naživu.
Pokud se mi tu budeš plést, tak nebudu mít slitování.
Tady jste. Zdravím.
Mohli byste mi pomoct?
Pokud nepřestanou, tak o vše přijdeme.
A proto vás žádám o pomoc.
Já vím.
Nemám právo po vás cokoli chtít.
Ale musím Kokovi pomoct.
Jsem jeho otec a něco udělat musím.
Ať se stane cokoliv, musím ho zkusit ochránit.
Jste jeho přátelé a je na vás hrdý.
Flygone ty prý rozpoutáváš bitky a jsi silný.
Ninjask je nejrychlejší Pokémon v džungli.
A Cottoneeové drží při sobě a nikdy se nepustí.
Zarudové sami zvítězit nemohou.
Ale když s nimi své síly spojíte i vy,
mohli bychom zachránit Koka i džungli.
Prosím!
Pojďte bojovat s námi.
Prosím vás!
Žádám vás!
Myslíte, že mě zastaví pár Pokémonů a dvě nedospělé děti?
Samozřejmě! Protože spojíme naše síly!
Moc pěkná idea. Ale svět pozná, že mám pravdu!
A teď dokončím to, co Molybdenovi nedokázali!
Pikachu, použij prudký útok!
Pikachu, jsi v pořádku?
Kam se podělo to vychloubání?
Neměli mě lidé s Pokémony zastavit?
To je Dada.
A s ním džungloví Pokémoni!
Voda napájí strom.
A Slunce na něj svítí. Ať je ze stromů džungle.
A stromy jsou totéž, co Pokémoni.
A to znamená, že ty jsi světlo!
Slyšíš dobře? Krok za krokem v trávě?
Slyšíš dobře. Hlasy víří v hlavě.
Zase? Kde berou takovou odvahu?
Jsme pulsem divoké džungle!
Slyš naše hlasy!
K Srdcovému stromu.
Však já vás zastavím!
Všechny do jednoho!
Dado, jsi zraněný. Je ti dobře?
Samozřejmě. Jsem to přece já.
Je tak silný.
Pokémoni z džungle se spojili k ochraně domova.
Džungloví Pokémoni jsou jako kořeny, jimiž proudí životodárná krev.
A nyní džungle poprvé dýchá.
Znamená to, že jsme se mýlili?
Vy drzouni!
Žádní blbí Pokémoni mi bránit nebudou!
Dado! To je…
Prosím, neboj se. Hlavně, že ty jsi v pořádku.
Dado, ne!
Dopravíme ho k prameni, Koko.
Pomoz mu!
Vy nevíte, kdy přestat!
Tak já to s vámi vyřídím!
Teď, Koko.
Dada to musí přežít!
Teď bojujete i s námi!
Dvakrát mu rodinu nevezmete!
Působí to, Dado?
Jak to?
Tím, že vodu ze Srdcového stromu vyhnali násilím,
jsou teď její účinky slabší.
To ne. Jak mám teď…
Budu v pořádku. Všechno bude v pořádku.
Opravdu, nemusíš se tak tvářit.
Pikachu, bleskový útok!
Co vy na to?
Promiň.
Nedokázal jsem ti být otcem.
A zase. Zase máš ten výraz.
Proč to pořád říkáš?
Dlouho jsem pochyboval,
jestli ti dokážu být dobrým rodičem.
Ale teď…
Teď co?
Jsem rád, že jsi můj syn.
Velice rád.
Dado, ne!
Dado!
Povím ti jednu věc.
Kdyby se objevil někdo nad mé síly…
Jo.
Bránil bych tě všemi možnými způsoby.
I já tě ubráním!
- Co by drobeček jako ty zmohl? - Jo?
Nezapomínej, že jsem syn Dady.
Jsi ten nejlepší syn.
Víš, myslím, že jsem na to konečně přišel.
Byl jsem ti skutečným otcem.
Být rodičem znamená myslet na své dítě víc
než na sebe.
Koko.
Musím Dadu vyléčit tím útokem!
Koko, to není možné.
Slyšel jsi to přímo od něj. Jsi člověk.
Jsem Zarud!
Jsem syn svého Dady!
A teď svého Dadu zachráním!
Vím, že můžu.
Jsem jediný, kdo to dokáže.
Jsem jeho syn! Jsem syn svého Dady!
Dado!
Co je to?
Není to…
Voní to nějak jinak. Koko?
Pokémoni bojují ze všech sil
a my můžeme jen bezmocně přihlížet.
Počkat. Ovládací systém stroje je v zadní části.
Stačí ho rozbít.
- Víte to jistě? - Jo.
- Ashi! - Já to slyšel!
To je to místo.
Pikachu! Rychle! Miř té věci na záda!
Prudký útok!
Pozor!
Vím, o co se tu snažíš.
Co máš v plánu?
A pak se ten stroj sám vypne?
Dobře. Zkus to se mnou.
Ty nám pomůžeš?
Dado.
Neuvěřitelné.
Asi jsi mě zachránil, co?
Můj Koko. Co si s tebou teď počnu?
Teď!
- Teď. - Do toho!
Pikachu, železný ocas!
Teď, žluťáku!
Dobře!
Dokázal to!
Je konec, doktore!
Není tam!
Nedopustím, aby byl konec. Musím dokázat, že mám pravdu!
- On je naživu? To ne! - Počkej, Koko! Nehoň ho!
Stařešina.
Pusť mě!
- Koko, to stačí. Nech toho! - Co se děje?
Koka se zmocnil hněv.
Koko! Doktore Zede!
Nech mě být!
- Koko! - Pusť mě! Co to děláš?
Posloucháš mě, Ale?
Nechci, aby to tak skončilo!
Ale!
To jim pomůže.
Jo, ty kameny na stranu!
Výborně. Jde vám to skvěle.
Co tomu říkáte?
Dělali jsme, jako by džungle byla jen naše.
Ostatní jsme odmítali a kradli vše, co jsme chtěli.
Srovnávám to s tím zlým člověkem a říkám si: „Nebyli jsme stejní?“
Džungle patří všem Pokémonům v ní.
Bez životodárné krve zanikne.
A my jsme součástí této krve.
Bez výjimek.
Víme to. Zákon nás to naučil.
Ahoj, Dado!
- Je ti líp? - Jo. Podívej se sám.
Ten Zarud.
- Dado, to není dobré. - Sleduj.
Džungloví Pokémoni,
rádi bychom vám něco slíbili.
Že džungli obnovíme, i kdyby to mělo trvat roky.
Zkuste nám důvěřovat. Můžete, Zarudové?
- Myslím si, že nám nerozumí. - Ale rozumí.
- Koukni se! - Rozumí, když chtějí.
To je neskutečná síla.
Zarudové jsou úžasní!
Dobře! Vysázíme ještě pár stromů.
Čeká nás spousta práce!
- Nás taky. - Madam.
Zpívá Zarud!
My jsme ti silní!
Zarud strach nezná,
Za-Za-Zarud!
Stařešino!
Když Dada řekl, že tě chce vychovávat,
nikdo z nás netušil, že naše budoucnost bude vypadat takhle.
Rozhlédni se.
Pomohl jsi vytvořit most mezi lidmi a Pokémony.
To nikdo jiný než ty dokázat nemohl.
Koko, jsi jak člověk, tak Zarud.
A právě proto máš podle mě srdce obou tvorů.
Slyš naše hlasy!
Jsme pulsem divoké džungle, slyš naše hlasy!
Jsme pulsem divoké džungle,
slyš naše hlasy!
Jsme pulsem divoké džungle,
slyš naše hlasy! Pod Srdcovým stromem!
Ash jít?
Jo. Díky Zarudům rostou stromy mnohem rychleji, než jsem čekal.
- On se chystá odejít? - Jo.
Ash a Koko jsou přátelé.
Ano. Navždy.
Zase někdy!
Zarude, Koko, na viděnou.
Hej, Dado.
Dado?
Dado! Dado?
Dado?
- Proč jsi odešel? - Víš, Koko,
něco jsme tady řešili.
Pozvali mě k tlupě. A tebe taky.
Teď už nemáme žádný důvod tě od sebe odhánět.
- Dado? Mě zase napadlo… - Copak?
Že bych se rád vydal na cesty. Přemýšlel jsem o tom dlouho.
Pomáhal bych lidem a Pokémonům.
To bych si moc přál.
Děláš si srandu!
- Chceš opustit džungli? - To ne.
Pochop to. Miluju Pokémony a lidi taky.
- Tak bych jim všem rád pomáhal. - Všem?
A jak bys to chtěl dělat?
- Jsi Pokémon. Malý Zarud. - Ne!
Jsem člověk a Pokémon! A hlavně jsem tvůj syn!
Díky tvé výchově dokážu jisté věci!
Ty samé jako ty!
To je takový nesmysl! Nakonec se v slzách vrátíš!
Dokážu ti, že ne!
Jak chceš!
Promiň, Dado.
Postarejte se o Dadu.
- Takhle jsi to chtěl? - Jo. Je to dokonalé.
Myslí to vážně.
Když to řekl, zbývalo mi jen jedno.
Hej! Můj syn vyráží do světa!
- Udělejte, co jsem řekl. - Jo!
- Dado, viděl jsi to samé, co on? - Jo.
A?
Bylo to takové, jak Koko říkal.
Ashi!
To je Koko!
Koko!
V pořádku?
Koko jít taky.
Myslíš na cesty?
To byl pořádný pád, co?
Co je, Koko?
Tohle.
To jsem nebral.
To je úžasné.
Dado.
Udělej, co musíš, ale pak se vrať.
Vím, že dokážeš vytvořit most
mezi lidmi a Pokémony.
Vím to!
Koneckonců jsi můj syn a já jsem na tebe hrdý!
Koko?
Ahoj, Ashi. Pikachu.
Hej! Vím, že se zase uvidíme!
Měj se! Ahoj!
Jmenuju se Koko!
Jsem člověk a Pokémon!
A syn mého Dady.
Díky anonymně zaslanému záznamu autonehody
z dob před deseti lety
je téměř jisté, že v ní měl prsty doktor Zed.
Biotopová společnost uspořádá…
Ahoj, mami!
To je překvapení. Voláš mi jen málokdy.
Jo. Chtěl jsem jen vidět tvou tvář.
Jsi nemocný? Snědl jsi něco zlého?
- Máš horečku? - Ne. Cítím se dobře.
Zralé bobule!
Klid. Je jich tu dost pro všechny.
Vážně je to tu lepší.
Úžasný a nepředvídatelný svět Pokémonů!
Pomáhají si, pomáhají lidem a žijí s nimi bok po boku.
Nepohodnou se, ale jsou jedna rodina,
propojená mnoha pouty.
A kolik je na světě lidí a Pokémonů,
tolik je v něm snů a dobrodružství.
Ano, plný naděje, plný zázraků,
takový je ten svět Pokémonů.
Jiný jsi a víš to,
hledáš tu své místo,
sem na tenhle svět ty přišel jsi růst!
Tak to zkrátka zkus!
Z davu vyčnívá ten,
kdo hned nevzdává se,
své sny teď hájit chceš, já řeknu ti jak!
My světu vytřem zrak!
Mrkni za roh, číhají tam trable,
tíha padá na ramena náhle,
a když ti v létě slunce tvé dá vale,
budu barvou, která rozjasní to tvé nebe ospalé…
Tak jako tak, jsem s tebou v tomhle všem,
tak jako tak, na stráži pod oknem,
tak jako tak, s nápadem přišla jsem,
měj ve mně přítele, co „jestli, kdyby“ neřek by,
tak jako tak! V průšvihu a stínu
najdem novou sílu,
a spousta cest nás k cíli dovede vést,
své víře dělej čest!
Mrkni za roh, potíže jsou všude,
s energií, co dám ti, všechno půjde!
Meč ti podám, vyhraj nad osudem!
Na tvou smůlu vždycky najdu lék, ber mě, jsem fanoušek!
Tak jako tak, jsem s tebou v tomhle všem,
tak jako tak, na stráži pod oknem,
tak jako tak, s nápadem přišla jsem,
měj ve mně přítele, co „jestli, kdyby“ neřek by,
tak jako tak!
Měj ve mně přítele, co „jestli, kdyby“ neřek by,
tak jako tak.
Překlad titulků: Tomáš Pikl