Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Pet, četiri, tri, dva, jedan.
Film bi sad obično počeo,
ali želim da znate da ovaj film nudi analizu povijesti policije
o kojoj želim da razmislite.
Ovaj film zahtijeva znatiželju ili barem sumnjičavost.
Prepuštam izbor vama.
Policijska je moć trenutna.
Sad odmah.
Učini što sam ti rekao, smjesta.
Nema čekanja, nema poziva. Ništa od toga. Inače...
Ja odlučujem što će se sljedeće dogoditi.
Dobar policajac samo mora imati srce.
Ali katkad morate biti kuja.
Katkad se morate ponašati kao zao čovjek.
Policija! Ne miči se!
- Što sam učinio? - Razumiješ li što ti govorim?
Nemam vremena za tebe.
PRVA JAVNO FINANCIRANA POLICIJA OSNOVANA JE U BOSTONU 1838.
Do struka. Pripremi.
U SLJEDEĆA DVA DESETLJEĆA NEW YORK, PHILADELPHIA,
CINCINNATI I CHICAGO OSNOVALI SU VLASTITE ODJELE.
Kao kod mnogih institucija, postoji: „Oduvijek tako radimo.
Dakle, tako to treba funkcionirati.”
Nitko ne premota na početak
da shvati zašto smo to uopće pokrenuli.
Odakle dolazi riječ policija? Dolazi od riječi „polis”.
Ideja je da smo samoupravni narod
i da vjerujemo u načelo samoupravljanja.
Problem je u tome što ne možemo dokučiti tko nadzire policiju.
Ne možemo dokučiti što policiji daje ovlasti nad ljudima.
Policija u našoj zajednici okupira naše zone,
kako strane trupe okupiraju područja.
Mnogi misle da je policijski rad izmakao kontroli.
No također je činjenica da u nekim zajednicama
ima užasnih zločina i nasilja. I to je izvan kontrole.
U 18 000 POLICIJSKIH AGENCIJA SAD-A RADI MILIJUN POLICAJACA,
OTPRILIKE BROJ STANOVNIKA DELAWAREA.
Brutalnost policije
ukazuje na to da nismo ostvarili puno građanstvo.
I zato je policija povod za tako golemi prosvjed
jer je to izravna uvreda našoj pripadnosti,
mogućnosti da budemo ovdje.
Smjesta se raziđite ili ćete biti uhićeni!
Učinite to odmah!
Da sutra osnivamo državu i moramo izmisliti
sustav zakona i reda, kaznenog pravosuđa, policije,
nije vjerojatno da bismo izmislili sustav kakav trenutno imamo.
A opet, održavamo ga, svaki dan.
Policijska je moć golema,
svemoćna i teško ju je odrediti.
To je moć milijun policajaca kojom se gospodari posvuda, odjednom.
Ipak, policijska je moć iznimno intimna.
Ista golema institucija može vam pretražiti džepove,
pratiti vaš mobitel, zahtijevati da se identificirate,
promatrati vas nadzornim kamerama ili uzeti vaš DNK.
Policijske ovlasti u SAD-u u biti nisu regulirane.
U takvoj demokraciji, tko je moćniji?
Narod ili policija?
MINNEAPOLIS, OŽUJAK 2022. ČETVRTA POLICIJSKA POSTAJA
POLICIJSKI INSPEKTOR
Koji je zločin najčešći u sjevernom dijelu grada?
S čime se nosite u ovoj postaji?
Imamo puno nasilja, ubojstava. Ovo je srednja škola North, moja škola.
ČETVRTA JE POSTAJA NA SJEVERU GRADA. GEORGE FLOYD UBIJEN JE DESET KM JUŽNIJE.
Imamo mnogo nasilja. Jedan od ovdašnjih sportaša,
naš vođa navale, ubijen je prije dva tjedna.
Što se dogodilo?
Nastava je bila skraćena
da bi klinci mogli ići na prosvjed za Amira Lockea.
D Hill je otišao iz škole s drugim igračima.
Išao je kući ili k prijatelju
i prošao je pored tipa na cesti Golden Valley,
proći ćemo onuda.
I prošao je pored tipa.
Tip se okrenuo, ne znamo jesu li se udarili ili što se dogodilo.
D je nastavio hodati.
Tip je izvukao pištolj iz ruksaka i upucao ga u potiljak.
Ubio ga na licu mjesta.
- Dajte ruke, dečki. - Idemo.
- Pazite jedni na druge. - Koncentrirajte se.
Ulazna vrata otvorena. Ja ću.
Naša je policija paravojna organizacija.
Policija! Nalog za pretres!
Udri!
- Idi! - Policija!
- Nalog za pretres! Dolje! - Na pod!
S tobom!
Ljudi ne shvaćaju zašto je postala paravojna organizacija.
Jer se razvila iz robovskih ophodnji.
Gore!
Gore, dušo! Diži se!
Porobljeni ljudi koji su hodali gradom bez gospodareve propusnice
bili su teško pretučeni.
A gospodarima je bilo dosta tih robovskih ophodnji.
Pitali su vojnu školu Citadel:
„Možete li ih obučiti? Dati im neku strukturu?”
Pogodite koja je struktura.
Paravojna.
Gdje živiš?
- Na 80. ulici i... - Spusti ruke.
- Gdje? Idi onamo. - 80. i Figueroa.
Da to naši policajci razumiju,
da razgovaraju o tome i nauče to,
znali bi zašto Afroamerikanac kaže:
„Da, ti si proizvod robovske ophodnje.”
Ali razumio bi što je time mislio.
Jer neke riječi, poput „ophodnje”, nismo promijenili, zar ne?
Govorili smo o propusnici od gospodara za odlazak u grad, zar ne?
Što policajci rade kad vide skupinu crnih muškaraca?
„Hej, da vidim iskaznicu.” U čemu je razlika?
IMOVINA
Kad razmišljamo o počecima policijskog rada u SAD-u,
padamo u napast da tražimo jedno mjesto.
Ali policijski se rad razvija s više lokacija istovremeno.
PROFESOR, SVEUČILIŠTE U NEW YORKU PISAC
Jedna točka podrijetla bila bi granica,
gdje se bijeli doseljenici nađu na mjestu
gdje domoroci osporavaju pravo na posjede.
A bijeli doseljenici žele uspostaviti vlastita prava i vlasništvo nad zemljom.
OD 1830. DO 1847. VOJSKA SAD-A UKLANJALA JE DOMOROCE S NJIHOVE ZEMLJE.
Graničnu miliciju možemo smatrati
jednom ishodišnom točkom
onoga što smo kasnije nazvali policijskim radom.
Na jugu je postojao drukčiji sustav. Sustav ophodnji povezan s milicijama.
PROFESOR SOCIOLOGIJE, SVEUČILIŠTE U CHICAGU
PRVE ROBOVSKE OPHODNJE NASTALE SU U S. I J. KAROLINI 1704. G.
To su bile skupine muškaraca koji su obilazili plantaže
i pazili da robovi koji žive oko plantaža ne stvaraju probleme.
Nadzirali su te skupine.
Tako robovska ophodnja prerasta u instituciju
povezanu s ropstvom
koju također možemo smatrati početnom policijskom snagom.
Reći ćete mi kad možemo početi?
Da, spremni smo.
Sjajno. Akcija.
U 18. i 19. stoljeću postoje općinske policije
čiji je cilj uglavnom bio reguliranje reda među radnicima,
dakle, radničkom klasom.
To bi bilo treće mjesto
s kojeg se policija razvija
kao način upravljanja klasnim poretkom.
Štrajk radnika auto-opreme u Toledu.
Gardisti su morali pribjeći suzavcu, mecima i hladnom oružju
kako bi obuzdali štrajkaše, koje su potakli radikalni agitatori.
Suzavac, paralizirajući plin i zagušljiva paljba.
Prava ratna zona, s dvoje ubijenih i sedmero ranjenih
prije nego što su se štrajkaši raštrkali, a kolovođe uhvaćeni.
Ratovanje na ulicama. Građanski sukobi u najgorem obliku.
Jedna od glavnih uloga policije u 19. i početkom 20. stoljeća
bila je obuzdavanje radničkih štrajkova...
PREDAVAČ MODERNE POVIJESTI HARVARD
...i zaštita imovine poslodavaca.
Vraćamo se onome o čemu sve vrijeme govorimo.
Imamo tri dimenzije američkog političkog projekta.
Onu koja potječe iz ropstva
i hvatanja i prisile crne radne snage.
Onu koja izrasta iz granice i širenja,
gladi za zemljom i pokoravanja domorodačkog naroda.
I onu koja izrasta iz razvoja američkog kapitalizma
i njegove potražnje za radnom snagom.
Uvijek počinje od tih odnosa prema vlasništvu.
Uvijek počinje s idejom da su ljudi bez imovine
ili ljudi koji jesu vlasništvo, u slučaju porobljenih ljudi,
prijetnja društvenom poretku izgrađenom na vlasništvu
jer nemaju udjela u tom poretku.
Oni su žrtve tog poretka.
UHIĆENJE ANARHISTA, 1910.
Vjerojatno su svi iz ove scene mrtvi.
Mrtvi, tuku ili njih tuku.
POLICIJA I ŠTRAJKOLOMCI
Nasilje koje živi u dalekoj prošlosti.
Ostaje li to nasilje u prošlosti ili ide kroz vrijeme?
Ovdje je ples,
kretanje preko linije nasilja pa natrag.
Pitam se što su ti ljudi osjećali u tom trenutku.
Kako se osjećaju kad borba prestane?
Pravednički? Moćno?
Kad je tvoj posao da obuzdavaš i kontroliraš druge,
što ta moć čini tebi?
ZVIJER GRADA, 1932.
Zatvorit ćemo svaku točionicu, krčmu, pivnicu
od South Canala do North Havena.
Uhićivat ćemo sve majmune dok im toliko ne dosadi
da požele ići u zatvor i otići iz grada.
Napustiti zemlju! Ne grad nego zemlju!
Ne.
Zaboravite otvorene šake. Stegnite ih u pesnice i iskoristite ih.
U povijesti, zakon i red je značio
pokoriti dio stanovništva...
NOVINAR, DOBITNIK PULITZEROVE NAGRADE
...za dobrobit većeg dijela stanovništva.
Imamo izraz zakon i red,
a to su dvije različite stvari.
Zar ne? Koliko je policijskog rada provođenje zakona?
A koliko je riječ o uređenom društvu
i tko ga kao takvog definira?
Policijski je rad neraskidivo povezan s rasnom poviješću ove zemlje.
Da biste razumjeli taj temeljni okvir,
morate se vratiti u srž kulturne logike Europe.
PROFESOR FILOZOFIJE SVEUČILIŠTE EMORY
Ovo nije Ferguson.
Nije što god.
Ovo je Baltimore.
Filozof David Hume je, na primjer,
rekao da ako ste crnac, samo oponašate govor.
Zašto ne mogu do trgovine, a da me ne zaustave?
Ti si kao papiga, egzotična ptica.
Mi crnci nemamo izvorne ideje.
Kao što je Thomas Jefferson smatrao da nemamo nimalo kreativnosti.
Immanuel Kant smatrao je da je biti crnac od glave do pete
jasan dokaz da je sve što crnac kaže glupo.
Njemački filozof Hegel rekao je da crnci nemaju
„geist” ili „duh”.
Mi smo samo vječna djeca,
primitivna, u područjima Afrike s izuzetkom, naravno, Egipta.
Tako je! Zbog vas je sve ovako!
Dakle, postoji način na koji je bijela slika ere
strukturirala crno tijelo protiv sebe tako da na kraju
ispada da je bjelina ono što je ljudsko,
osoba kao takva,
a crnci su uvijek devijantna,
uvijek problematična, opasna ili neposlušna tijela.
Što znači remetiti mir?
Govoriti preglasno?
Stajati preblizu?
Postavljati previše pitanja?
Odbiti poslušati?
Možda su vas nazvali opasnim ili devijantnim.
Možda vam je bilo nelagodno
zbog neposlušnog tijela koje vam je bilo preblizu.
Kako ste odgovorili?
DRUŠTVENA KONTROLA
Može li ovo biti čovjek
koji je prije manje od 24 sata...
riskirao život za manje novca po satu...
od ovog čovjeka?
FILM O POLICIJI
NARATOR: BEN GAZZARA
Ideja funkcije policije i njezine odgovornosti prema skupini
može se usporediti s onime od prije milijuna godina
kad su preci ovih mrava
razvili vlastitu inačicu policijske funkcije.
Sada, nakon milijuna godina evolucije,
imaju društveni sustav u kojem određeni mravi
čuvaju stražu i promatraju kako drugi mravi ulaze u njihov mravinjak.
Smatraju li ih neprijateljima, policajci ili čuvari signaliziraju,
a drugi mravi stižu i pomažu uništiti uljeza.
Mislim da imamo razloga vjerovati da je samo osnivanje
modernih policijskih odjela u 19. stoljeću
bio odgovor na ljude u američkom društvu
koje su smatrali drukčijima.
Postoji dobar argument
za to da je prva njujorška policija 1844.
bio izravan odgovor na priljev imigranata iz Europe,
osobito Iraca, koje su smatrali manje vrijednima i inferiornima.
Irce danas smatramo bijelcima.
No sredinom 19. st. nisu ih smatrali potpuno bijelima.
FOTOGRAFIRANJE PREVARANTICE
U SAD-u, osobito krajem 19. st.,
kad je u SAD došlo mnogo useljenika,
bilo je mnogo neslaganja oko toga tko pripada kojoj rasi,
koje su granice između rasa.
Ako je netko bio meta policije,
to je bio jedan od načina na koji su ljudi označavani kao nebijelci.
Kad je policija nadzirala
Amerikance talijanskog, grčkog ili irskog podrijetla,
bili su podvrgnuti vrstama zlostavljanja ili diskriminacije policije
kojima su danas podložni mnogi nebijelci.
Nisu nužno smatrani drugom etničkom skupinom unutar bijelaca,
nego pripadnicima nebijelog rasnog statusa.
Policijski je rad put do moći.
U američkoj smo povijesti vidjeli
da su različite bijele etničke skupine, kako su dolazile u SAD,
isprva bile mete američkog policijskog rada
i trudile se postati ne samo dio američke bjeline,
nego i samog policijskog rada.
Kad pogledate policijske snage mnogih velikih američkih gradova,
vidite da ih čine mnogi bijeli etnički identiteti
koji bi prije bili žrtve
oštre, diskriminatorne, agresivne policijske taktike.
Tik prije i nakon ropstva...
PROFESORICA, SVEUČILIŠTE U INDIANI SPISATELJICA
...bijelim zaduženicima ili siromašnim bijelcima...
Zaduženici prije ropstva, siromašni bijelci poslije.
Njima su ponudili ono što povjesničari nazivaju rasnim mitom, što je:
„Odmakni se od ljudi iz svoje klase. Ne stvaraj mreže solidarnosti s njima.
Umjesto toga podarit ćemo ti nešto što se zove bjelina.
I vrlo konkretnim zakonima i postupcima,
to će ti donijeti niz privilegija.”
A policija će biti ključna za dodjelu tih privilegija.
U 1690-ima u Virginiji,
guverneri kolonije Virginia imaju ideju:
„Postići ćemo da se robovi i sluge ne udruže i pokušaju nas svrgnuti
tako da im kažemo da sluge mogu nositi odjeću kad ih bičuju,
ali robove se može skinuti.”
To vam govori nekoliko stvari.
Da bjelačka privilegija nije tako sjajna ako te još mogu bičevati.
Također vam govori da se radi na razlikovanju
kako bi se osiguralo da crnci budu izloženi, doslovno,
kao najpodložniji sili i nasilju države.
Mjera do koje netko nije crn
mjera je koliko je bliži bijelom.
Što smo bliže bijelom,
to su razina, učestalost,
opasnost od policijskog rada različitiji.
Pričam priču kako sam, kao početnik, ganjao tipa koji je ukrao auto, pješke.
Srušio sam ga i uhvatio.
Odjednom mene udare svjetiljkom u glavu.
Okrenem se i pitam murjaka: „Zašto si to učinio?”
„Na tlu su bila dva crna klinca.
Udario sam prvog kojeg sam mogao.” Znate?
I učinio je to bez imalo žaljenja.
Ne mrzimo crnce.
Bog ih je stvorio crncima, a nas je stvorio bijelcima.
To ćete naći u 11. poglavlju Postanka
u kojem je On razdvojio rase.
Znajući da su bijelci već 5000 godina vrhovna rasa,
mi, Vitezovi Ku Klux Klana, namjeravamo je zadržati bijelom.
Zbog segregacije, zbog načina na koji rasa obilježava Afroamerikance,
mnogi imigranti koji su također trpjeli poniženja...
PROFESORICA, SVEUČILIŠTE NORTHWESTERN SPISATELJICA
...potlačivanje i isključenost,
mogli su postati nešto drugo.
Možeš promijeniti prezime. Možeš izgubiti naglasak.
U tom društvu možeš postati bijelac,
što nije bilo moguće za Afroamerikance jer ne možeš promijeniti boju kože.
PROTUPOBUNJENIŠTVO
Policija je pokušala upotrijebiti suzavac uz vjetar ako je moguće.
Ako vjetar puše prema vama,
plinskim pištoljem ispalite dalekometne projektile plina
iza gomile da ga vjetar nosi kroz gomilu.
Početkom 20. st. u mnogim gradovima SAD-a policija je integrirana
s političkim sustavima.
PROFESOR, SVEUČILIŠTE JOHNS HOPKINS
Kad je policija bila dio političkog stroja,
bila je neučinkovita u kontroli zločina.
Zapravo, bila je dio zločinačkih organizacija.
Generacija policijskih reformatora pokušala je to promijeniti.
Mnogi od njih imali su vojno iskustvo u inozemstvu.
Vratili su se u Sjedinjene Države i htjeli transformirati policiju
na isti način na koji se vojska transformirala
u kolonijalnim vojnim operacijama
na Karibima, Filipinima i drugim mjestima.
Htjeli su policiju pretvoriti u profesionalce
kao što su vojnici postajali profesionalci.
PORUČNIK RHODES PODUČAVA
Da shvatite policiju, vratite se u rane američke intervencije u inozemstvu.
Pritom mislim na Augusta Vollmera.
PRVI POLICIJSKI NAČELNIK U BERKELEYU
Vollmer je fascinantan. Poznat je u policiji.
Smatraju ga ocem moderne policije.
FILIPINI, 1898.
August Vollmer služio je u vojsci.
Točnije, služio je na Filipinima
tijekom Španjolsko-američkog rata.
Sjedinjene Države ne kažu da su Filipini naša kolonija.
Ali drže Filipine pod okupacijom
koja traje gotovo pola stoljeća.
Uspostava te okupacije brutalni je protupobunjenički rat.
Kod kolonijalnog rata na Filipinima bitno je da je američka vojska...
KUĆA SMRTI
...usavršila mnoge tehnike i taktike za obračun s pobunjenicima,
s buntovnicima,
s „malom smeđom braćom”, kako su zvali Filipince.
OSUĐENI NA SMRT
Vollmer je ključan u toj kampanji.
POGUBLJENI
Odabran je da služi
u elitnoj mobilnoj protupobunjeničkoj jedinici
gdje mobilnim snagama ulaze u unutrašnjost
i pretresaju i uništavaju filipinske pobunjenike.
Vollmer je jedan od zanimljivih likova
jer je policajac,
provodi vrijeme na Filipinima,
razmišlja o osmišljavanju policijskih institucija,
a onda postaje akademik.
Jedan je od ljudi koji pišu
o tome kako izgleda policijska aparatura.
Možda inspiriran ratnim transporterima za 40 ljudi ili osam konja,
konjički je policijski odjel nabavio opremu za kamione.
U kabini ima mjesta za deset časnika, strojnice,
suzavac i drugu opremu za nerede.
Vollmer prelazi različite domene o kojima smo govorili.
Usmjeren je na razmišljanje o domaćem poretku.
Stječe iskustvo u protupobunjeničkoj situaciji,
koju možemo smatrati bliskom ratu,
ali se zapravo radi o smirivanju.
Pokušava smisliti
kako se osigurati da će policijski rad zadržati legitimitet.
Kako bi izbjegla fizički sukob, policija je opet upotrijebila suzavac,
ovaj put tjerajući gomilu natrag do spomenika.
Korištenje protupobunjeničkih alata i taktika usađuje u policiju
ideju da su građani potencijalni zločinci,
da su poput pobunjenika u inozemstvu
i, kao takvi, neprijatelji države
pa možete primijeniti
bilo kakvo nužno nasilje nad njima.
Kad govorimo o karakteristikama policije,
to je gotovo kolonijalna institucija.
To je moć vlade koja vlada nad narodom
koji nema utjecaj na način vladanja.
Po meni, podrazumijeva se da će policija, kao kolonijalna institucija,
primarno služiti interesima
takozvanih kolonizatora,
doseljenika, koje se povezuje s bogatstvom i bjelinom.
Naša je zemlja pregršt ljepote.
Svaka zamisliva boja kože može se naći kod Amerikanki.
Miss SAD-a ozbiljno shvaća svoj izgled,
a ljepota njezina uma i tijela njezino je veliko američko nasljeđe,
njezino pravo po rođenju jer su njezini preci došli u ovu zemlju
stvoriti novi svijet za svoju djecu i djecu svoje djece.
Na ovom slobodnom tlu,
brojni su se ljudi iz brojnih zemalja upoznali i vjenčali
te podigli svoju djecu kao Amerikance.
RAD NASILJA
Policija se u osnovi razlikuje od bilo kojeg drugog dijela vlade
jer najjasnije prikazuje temeljnu moć države
da drži monopol na zakonito nasilje.
Može odlučiti koje je nasilje u redu, a koje nije.
Dakle, gledati policijski rad...
BIVŠI POLICAJAC DOCENT, SVEUČILIŠTE MOUNT SAINT MARY
...je gledati moć i kako policija funkcionira u društvu
kako bi održala određeni status quo.
Neovisno o tome jesu li policajci toga svjesni ili ne.
Proučavamo moć
i kako policajci postaju sudionici
u nejednakostima moći u ovom društvu.
Prestani.
- Poprskat ću ga, pazi. - Da, dobro.
- Poprskat ću te. - Zašto?
Izađi ili ću te poprskati.
- Što? - Izađi ili prskam.
Zašto ćeš prskati i da izađem?
Okreneš li auto, ustrijelit ću te.
Olakšat ću ti. Pokreneš li auto, dobit ćeš metak u prsa.
Nije me briga imaš li što nezakonito.
Morat ćeš se nositi s time.
Povučeš li neki usrani potez, pucam.
- Ustrijelit ćeš me? - Svakako.
- Zašto? - Svakako. Ne poslušaš li, gotov si.
Rad nasilja nije nasilan rad.
Ruke na auto, obojica. Jebeno odmah!
To je rad državnog nasilja.
Najbolje funkcionira kad je nasilje uskraćeno,
kad je nasilje prijetnja koja zapravo nije nanesena,
ali se zna da se može nanijeti u bilo kojem trenutku.
Zaprijetili su mi nožem!
Razumiješ?
Svi idite naprijed. Odmah. Penjite se!
Kad govorim o marginaliziranim ljudima kao o distopičnim prijetnjama,
moram to kvalificirati i reći da se smatraju zarazom,
da će utjecati na druge.
Dakle, cilj je silom ih vratiti na njihovo mjesto.
Ne samo na njihovo društveno mjesto
već i na fizički položaj koji smo za njih odredili.
Skupina koja je definirala kako se zatvorska logika razvila
u SAD-u su crnci.
To je djelomično zato što se policijski rad razvio
u kontekstu porobljavanja crnaca.
Kad je ropstvo zabranjeno,
to je mnoge plašilo.
Smislili su crne zakone.
PROFESORICA PRAVA, BIVŠA DONAČELNICA ODJELA ZA GRAĐANSKA PRAVA
Vrijedili su samo za crnce.
Bilo je vrlo jasno. Pokušat ćemo vas kontrolirati
na način na koji nećemo kontrolirati druge grupe.
CRNI ZAKONI ZABRANJIVALI SU CRNCIMA POSLOVE OSIM ZEMLJORADNJE,
FIZIČKOG RADA ILI POMOĆI U KUĆI KAO I KUPNJU ORUŽJA.
DOZVOLJAVALI SU BIJELCIMA DA UHITE CRNCA
AKO VJERUJU DA JE POČINIO ZLOČIN.
Ovaj se marš neće nastaviti. Je li vam to jasno?
Sasvim je jasno da ova zatvorska logika
ne utječe samo na crnce i osobe tamne puti.
Svi su zaokupljeni time.
Ali da nismo imali tu povijest straha...
„Što ćemo kad crnci više ne budu robovi?”
„Ako ih ne možemo tako kontrolirati,
kako ćemo paziti da se ponašaju ispravno?”
Da nismo imali tu povijest,
možda bismo vidjeli sustav javne sigurnosti
koji bi se drukčije razvijao.
CRNJO, IMAŠ SVE. ŠTO JOŠ ŽELIŠ?
ZOOLOŠKI TE ŽELI
Kako smo došli ovamo?
Pitanje se razlomi čim ga postavite.
Tko smo „mi”? Gdje je „ovdje”?
Priprema, naprijed!
Vi i ja, možda dijelimo ovu zemlju,
no jesmo li dovoljno bliski da budemo „mi”?
Je li vaš SAD i moj SAD isto mjesto?
Je li ikad bio?
OTPOR
Policijska brutalnost?
Ili samoobrana?
Što vi mislite?
Ako niste rekli da ne znate, imate predrasude za ili protiv policije.
I bolje da prikupimo sve činjenice
kako bismo doista razumjeli policiju,
njihovu funkciju i odgovornost prema svim građanima.
Dakle, kukci ili ljudi,
ideja o policijskim snagama došla je iz nužde.
I ljudsko tijelo ima svoju policiju. U slučaju bolesti ili ozljede,
bijela krvna zrnca poput ovih štite nas od štetnih bakterija
i drugih tvari koje ugrožavaju tijelo.
FILM O POLICIJI, 1970.
Kad je čovječanstvo postalo civiliziranije,
postalo je nužno živjeti po razrađenijim pravilima, zakonima.
Zakonima koji štite slabe od agresivnih jakih.
U takvoj organizaciji, moć i snaga skupine
dane su pojedincima da ih rabe u ime skupine.
Isti princip vrijedi i za današnju modernu policiju.
Ovo je sjever Minneapolisa, Avenija Plymouth.
Avenija Plymouth postala je poznata u 1960-ima nakon...
Imali smo ustanak 1960-ih. Mislim da krajem 1967., 1968.
Prije su ovo bile trgovine, mali restorani, svašta.
A crnci su se uzrujali.
Spalili su je.
Jasno se sjećam. Imao sam pet godina.
Sjećam se incidenta.
Dan poslije, ujak nas je strpao u auto i dovezao ovamo.
Ušao je u židovski restoran i opljačkao ga.
Uzeo je meso i sve ostalo.
Sjećam se da je mama govorila ujaku neka to ne radi
jer joj je taj čovjek davao robu na vjeru.
Što se događalo u zajednici da je uznemirilo ljude?
Dogodio se policijski incident.
Okruženje nije bilo stabilno za crnce.
Policijsko uznemiravanje u Minneapolisu.
Došlo je do incidenta u baru u kojem je vlasnik bara
brutalno pretukao crnca,
a policajci nisu ništa poduzeli.
To je bio okidač tipa: „Sad je dosta.”
Na Aveniji Plymouth bile su razne radnje.
Jedne su je noći zapalili.
Poput mnogih scena diljem SAD-a te godine.
LOS ANGELES NAKON DANA BESMISLENOG NASILJA
Ljušture uništenih zgrada, plamenovi van kontrole
i atmosfera strepnje
još vise iznad Wattsa u Los Angelesu koji se umiruje.
Bacite torbicu i ruke uvis.
Ruke uvis!
Ruke uvis! Idemo.
Crnački su vođe za to okrivili niz društvenih nepravdi.
Siromaštvo, nezaposlenost, loše škole i loše stanovanje,
a sve to dovodi do diskriminacije.
No najviše, kaže crnački glasnogovornik, policijska brutalnost.
Uvriježeno je mišljenje da su stanari,
posebice crni stanari,
pokrenuli nasilje protiv policije...
POVJESNIČARKA, SVEUČILIŠTE YALE SPISATELJICA
...i institucija u svojoj zajednici.
Kad pogledamo povijest
i raširenost ovog oblika političkog prosvjeda,
između 1964. i 1972. bilo je oko 2000 pobuna,
vidimo da je policija izazvala te incidente.
Apsolutno nevjerojatan prizor.
Pucnjava nasred Broadwaya.
Racija na ulicama Los Angelesa.
Tvrdim vam da nećemo biti kao Harlem, Rochester ili New York.
Još to stignemo riješiti.
Večeras će doći do još jedne pobune, sviđalo se to tebi ili ne.
Ne, čekaj. Slušaj.
Vidite, nama crncima ovdje dolje dozlogrdilo je.
Znate što će učiniti? Nije im stalo.
Ovdje se više neće boriti.
Proganjaju bijelce.
Nitko u društvu nije ih pokušao spriječiti...
PREDSJEDNIK STUDENTSKOG ODBORA ZA NENASILJE
...kad su spalili našu crkvu.
Ali kad se osvetimo, svi su uzrujani.
Na mnogo načina, nerede iz 1960-ih smatramo
samo odgovorom na policijsku brutalnost.
No oni su i odgovor
na dugotrajno nasilje bjelačke rulje.
Ne brinite se jer to više nećemo trpjeti.
U okrugu Lowndes u Alabami
prošlog su mjeseca do temelja spalili dvije crkve.
Bile su crnačke crkve.
Tjedan dana poslije bjelačka je crkva spaljena do temelja.
Ili ćemo se svi moliti unutra
ili ćemo se svi moliti vani.
Bilo je pobuna na industrijskom Srednjem zapadu,
Sunčevom pojasu, Pojasu hrđe, istočnoj obali i južnim državama.
U svim mjestima gdje su crnci živjeli
u segregiranim, nejednakim uvjetima
uz sve češće policijske nadzore
i uvijek na nove načine, tijekom ere rata protiv zločina 1960-ih.
Svi su ti faktori doveli do izbijanja pobuna
u velikim i malim gradovima.
Samo nam je dosadilo da nas vi bijelci ugnjetavate.
Kako? Koliko jako? Na koji način?
Zaustavljate nas na ulici, razbijate vrata,
odvodite u postaju i razbijate zube.
Sad zaustavljaju ljude na ulici.
Ali prije nisu zaustavljali.
Dugo već to rade.
Policija u našoj zajednici...
STRANKA CRNIH PANTERA
...nije ondje za našu dobrobit ili sigurnost.
Tu je da nas obuzda, zlostavlja i ubije
jer im je tako naređeno.
Policija ne može biti u našoj zajednici
da zaštiti našu imovinu jer ne posjedujemo imovinu.
Ne može biti ondje
da se pobrine da se prema nama zakonski postupa
iz jednostavnog razloga što ni policija sama ne postupa zakonski.
Očito je da policija nije u našoj zajednici radi naše sigurnosti,
nego radi sigurnosti vlasnika radnji u zajednici
i da se pobrine za očuvanje statusa quo.
Kad shvatite da plaćate porez da vas policija prebije.
SASTANAK ZAJEDNICE, CHICAGO, 1969.
Plaćate im.
Plaćate im da vas prebiju.
Plaćate im da dođu i tuku vašu djecu.
Plaćate im da vas otjeraju s ulica.
Plaćate im da vas ubiju.
GLOBALNI USTANAK
Ne bojte se. Ne sramite se.
Želimo Crnu moć!
Stokely Carmichael, 25-godišnji revolucionar.
Ovog ljeta ovdje u Mississippiju
Carmichael je svojim povikom „Crna moć”
postao nacionalna javna ličnost, za mnoge zastrašujuća.
Sve sudnice u Mississippiju trebale bi sutra biti spaljene
da nestane prljavština. Kad vas pitaju što želite, znate što reći!
- Što želite? - Crnu moć!
Policija je crni radikalizam
u 1960-ima shvaćala kao globalnu formaciju.
Policija je prijetnju komunizma
koja se činila da dolazi s crnim radikalizmom
shvatila kao globalni problem,
koji nije ograničen na „ondje”.
Sigurnosni dužnosnici u SAD-u
promatrali su što se događa na ulicama američkih gradova.
Sve te pokrete smatrali su istovrijednim i sličnima
pokretima za oslobođenje koji su se događali diljem svijeta.
Postojao je golem strah od radikalizma, komunizma.
Ideji o militarizaciji policije
moramo dodati pojam
koji je možda nespretan izraz,
ali moramo razmisliti o tome kako je vojska postala „policijolika”.
Tisuću.
Pripravnost.
Ciljaj.
Policija je zapravo važnija kategorija.
Posao vojske postaje policijski rad.
Ne postaje vođenje ratova radi nacionalne obrane
s drugim silama nakon II. svjetskog rata.
Okreće se projektima inozemne protupobunjeničke borbe,
pacifikaciji.
Vojni aspekti infiltriraju se u policiju,
a policijska logika ulazi u vojne akcije.
Ljudi dolaze do sve radikalnijih zaključaka,
a u SAD-u
te zaključke potiču i hrane međunarodni pokreti,
antikolonijalni pokreti.
KONGO, 1960.
U tim zemljama
ljudi usvajaju radikalne političke okvire.
JUŽNA AFRIKA, 1960.
Nazivaju se socijalistima.
VIJETNAM, 1972.
Osporavaju i zahtijevaju pravo vladanja na toj osnovi.
To su ideje koje imaju smisla radikalima u ovoj zemlji
gdje možda niste baš kolonizirana populacija u istom smislu.
Ali vaši uvjeti izgledaju slično.
DANA 31. SIJEČNJA 1971.
To možda nije tradicionalni kolonijalizam,
ali izgleda nevjerojatno slično.
I tako ljudi počinju prihvaćati iste ideje
i retoriku te počinju propitivati kapitalizam.
Vođe naše crnačke zajednice,
oni... Gdje su?
Nisu ovdje i ne dolaze sad jer...
Dobro. Tako je, opet nas prodaju
i dosta nam je da nas prodaju kao robove.
- Molim te, nemoj me ubiti! - Diži se.
Molim te, nemoj me ubiti.
Kad je sve bilo gotovo, mladi je demonstrator
ustrijeljen i ubijen.
Najmanje ih je 30 ozlijeđeno, 19 vatrenim oružjem, a 88 uhićeno.
Tijekom 1960-ih,
mnogi policijski dužnosnici vjerovali su da su pokret za građanska prava
i pokret Crna moć varke Sovjetskog Saveza
da se njima manipulira,
da agitatori daju ideje
Afroamerikancima diljem zemlje,
uvjeravajući ih da se pobune.
Samuel Cartwright bio je liječnik
kojeg su često konzultirali bijeli vlasnici plantaža
jer su primijetili da crnci
bježe s plantaža, što biste pomislili da je prirodno.
Želiš biti slobodan, pa bježiš s plantaže.
Bijeli vlasnici plantaža to nisu razumjeli.
Ako su crnci prirodno inferiorni, ako su kao roba,
zašto bi bježali?
Idu Cartwrightu, on razmišlja o tome.
Kaže: „Imam odgovor.”
Kaže da crnci pate od takozvane „drapetomanije”,
a „drapetomanija” je bolest bježanja s plantaža.
Crno je tijelo određeno prema slici bijelaca
jer nije moguće da crnci žele biti slobodni.
Jer ako bježe s plantaža jer žele slobodu,
to prokazuje tvrdnju da su crnci prirodno robovi.
Samo malo. Samo želimo zaposlenje.
Zaposlimo se i nikome ne smetamo.
Ako ga ne dobijemo, uništit ćemo Los Angeles.
Što misliš o situaciji s policijom? Je li...
Policija?
I policiju ćemo spaliti.
Policija te pokrete nije smatrala organskim, opravdanim,
utemeljenim na stvarnoj nepravdi.
A to je značilo da su te pokrete tretirali
kao da su neprijateljska zavjera.
Iz tog su razloga
sredstva koja su rabili za suzbijanje tih pokreta u inozemstvu
bila prikladna za uporabu i kod kuće.
Dragi sunarodnjaci, izdržali smo tjedan kakav nijedan narod ne bi smio proživjeti.
ŠIRENJE
Mislim da moramo znati odgovor
na tri osnovna pitanja o neredima.
Što se dogodilo? Zašto?
PREDSJEDNIK SAD-A, 1967.
Što učiniti da se to ne ponavlja?
Večeras ću imenovati
posebnu savjetodavnu komisiju za građanske nerede.
Guverner Illinoisa Otto Kerner pristao je biti njezin predsjednik.
ŠTO JE S IZVJEŠĆEM O NEREDIMA?
Izvješće te komisije golem je dokument.
To je važna prekretnica u povijesti vlade SAD-a.
Prvi je put stvarno jasno prepoznat
način na koji je
policijski nadzor američkog društva
duboko isprepleten
sa stvaranjem društva podijeljenog po rasnoj osnovi,
i kao što komisija jasno kaže, odvojenog i nejednakog.
Izvješće je postalo bestseler.
U prva tri tjedna prodano je 740 000 primjeraka.
Sad se tiska više od milijuna. Bantam Books koji je objavio prvo izdanje
zove ga najbrže prodavanim mekim uvezom još od Doline lutaka,
kojoj baš i ne sliči stilom.
KOMISIJA JE KAO UZROKE NEREDA NAVELA
DISKRIMINACIJU PRI ZAPOŠLJAVANJU, OBRAZOVANJU, STANOVANJU
I RASIZAM U POLICIJI.
Kupite knjige o Komisiji za nerede.
Nekoliko mladih svećenika u Bushwicku aktivno je iza kulisa.
Potiču na prodaju izvješća kao prvi korak bijelaca
prema prepoznavanju onoga što svećenici i izvješće
smatraju temeljnim problemom, bijelog rasizma.
Koji će biti odgovor na izvješće?
Koje će Washington poduzeti radnje?
Roger Mudd prati zbivanja u Kongresu.
Što se ondje događa?
Iz Bijele kuće zasad dolazi samo šutnja.
- Zašto ništa ne govore? - Možda je proračunato.
Predsjednik želi vrijeme da se izvješće slegne,
a također mora razraditi prilično precizne političke izračune.
Imajte na umu nekoliko stvari o Kongresu.
Uglavnom ga čini bijela srednja klasa iz malih američkih gradova.
Dakle, već imate određen otpor ovakvom izvješću,
koje upire prst u njih kao glavne uzroke nereda.
Kernerova je komisija imala ponešto za svakoga.
Za ljevičare je imala
mnogo analize temeljnih uzroka zločina.
Za desničare, bilo je mnogo preporuka
za jačanje policijskog nadzora i policijskih tehnika.
KOMISIJA JE PREPORUČILA STVARANJE RADNIH MJESTA I STANOVANJA
I POJAČAN POLICIJSKI NADZOR ZA SUZBIJANJE URBANIH NEREDA.
Desničarski prijedlozi nadjačali su ljevičarsku analizu.
Johnson je doista iskoristio preporuke,
osobito u Kernerovom izvješću za više policije.
Zločin se obično smatra problemom velikih gradova.
Sad i predgrađa osjećaju utjecaj rastuće stope kriminala.
Lakewood u Kaliforniji rabi helikoptere kako većina gradova rabi patrolna vozila.
Lakewoodski eksperiment Projekt Nebeski vitez
povezuje auto na tlu s policajcem u zraku.
Novac koji je vlada dodijelila...
NOVA ORUŽJA PROTIV ZLOČINA
...uvelike je povećala broj ljudi
koji su angažirani kao uniformirani policajci i policajci u civilu.
Jedinice 136, ovdje Nebeski vitez. Snimamo iz Comptona i Downeya.
To je povećalo tehnologiju i materijal koje su koristili za policijski rad.
ZAKONI IZ 1968. UBRZALI SU DISTRIBUCIJU VIŠKA VOJNE OPREME POLICIJSKIM ODJELIMA.
TO JE UKLJUČIVALO SUZAVAC, KACIGE, NEPROBOJNE PRSLUKE I HELIKOPTERE.
Johnsonova intervencija
ne bavi se samo profesionalizacijom policije,
već uvodi saveznu vladu u policijski rad,
rad lokalne policije, kako dotad nije bilo viđeno.
Američkom je narodu dosta
porasta zločina i bezakonja u ovoj zemlji.
DRŽAVNI ODVJETNIK
Ljudi također shvaćaju da nacionalna vlada može
i da nacionalna vlada treba pomoći gradovima i državama
u ratu protiv zločina.
Kad se ljudi općenito pozivaju na rat,
time se traži od javnosti da ovlasti vladu
da učini sve što je potrebno, poduzme sve potrebne korake.
To je način postavljanja problema
u kojem mole ljude da ne traže previše nadzora i odgovornosti,
da daju policiji dozvolu za bilo što
i vjeruju da će donijeti pravilnu procjenu.
Jer se u teoriji bore protiv egzistencijalne prijetnje
zajednici koju trebaju štititi.
Problem zločina sve je ozbiljniji.
DRŽAVNI ODVJETNIK, 1934.
Postao je veća prijetnja naciji
nego što je to moglo biti tako prije samo nekoliko desetljeća.
Zločin je dio zajedničkog nazivnika...
J. EDGAR HOOVER, RAVNATELJ FBI-A
...u slomu moralnog ponašanja.
I dalje ćemo tražiti zakone
koji bi zaštitili naše građane od nasilja,
a naš je posao tek počeo.
Trgovcima kriminalom i korupcijom vrijeme istječe u američkom društvu.
PREDSJEDNIK SAD-A, 1974.
Val zločina neće biti val budućnosti
u Sjedinjenim Američkim Državama.
Naši su se redovi povećali s prvotnih 55 ljudi 1925.
do sadašnjeg broja od gotovo 4000 muškaraca i žena.
Opet vas pohvaljujem
za kontrolu tanke plave linije koja zadržava džunglu
koja želi zauzeti civilizaciju.
PREDSJEDNIK SAD-A, 1981.
Prošle sam veljače tražio povećanje od 700 milijuna dolara
u proračunu za borbu protiv droga.
PREDSJEDNIK SAD-A, 1988.
Otkrili smo hitnu potrebu za dodatnih milijardu i pol dolara.
S tih dodanih 2,2 milijarde dolara,
naš proračun za droge za 1990. iznosi gotovo osam milijardi dolara.
Došao sam reći da u mom prijedlogu proračuna Kongresu...
PREDSJEDNIK SAD-A, 1999.
...imamo gotovo 1,3 milijarde dolara
da obnovimo program rada policije u zajednici.
Program pomoći Domovinske sigurnosti
financira državnu i lokalnu vladu
u planiranju, organizaciji, opremanju, obuci i vježbi
protiv mogućnosti terorističkih napada.
Zato je od samog početka moja administracija posvećena tome
da policiji da potrebne resurse.
PREDSJEDNIK SAD-A, 2015.
Dosad je 3,5 milijarde dolara
iz Zakona o oporavku otišlo lokalnim policijama.
Borit ću se da vas zaštitim.
PREDSJEDNIK SAD-A, 2020.
Vaš sam predsjednik zakona i reda.
Danas sam preporučio svim guvernerima
da rasporede dovoljan broj Nacionalnih gardista
da dominiramo ulicama.
Odgovor nije oduzimanje novca policiji.
PREDSJEDNIK SAD-A, 2022.
Nego financiranje policije.
Financirajte ih.
AMERIČKA JE VLADA 2023. G. DODIJELILA 129,2 MILIJARDE DOLARA
ZA PROVOĐENJE ZAKONA, POLICIJU I ZATVORE.
Status quo.
Postojeće stanje stvari,
posebice u društvenim i političkim pitanjima.
Širenje policije rezultat je
gotovo svakog domaćeg rata i društvenog nemira u povijesti SAD-a.
Kad se opire statusu quo,
taj se otpor guši nadmoćnom silom.
Oružana reakcija,
širenje policije da nas vrati na status quo.
Gledam...
Želim kamere u McDonald'su i... To je JJ's Fish House?
Između njih trebam još jednu kod Merwyna.
Dilaju u ovom trenutku, pa... Gledam to...
Ne znam bacaju li igle. Još su na heroinu?
Ili prodaju travu?
Gledam mlađe tipove.
Da ih bar imam na svakom uglu.
Jako su nam pomogle.
Ne bih rekao u sprečavanju zločina,
jer većina ljudi ne zna da su ondje.
Nije da to tajimo.
Nekim ljudima u vijeću prošle godine
nije se sviđala teorija da te Veliki Brat gleda.
Ali sve te kamere po gradu
pomogle su nam maknuti zločeste dečke
i mlade dame s ulica.
Ovo se uvijek snima.
Dobro je što znamo o kojem se vozilu radi, crni terenac.
Satima su ondje četiri Afroamerikanca.
Gledao sam kako se pozdravljaju pozdravom bande, možemo ih uhvatiti.
Imamo opravdan razlog.
Nitko nedužan nije upleten u ovo.
Pročitat ću našu misiju,
reći što se nadam da ćemo danas obaviti, a onda ćemo govoriti redom.
Mi smo Projekt policija i crni muškarci.
Skupina smo policajaca Minneapolisa
i članovi crnačke zajednice
koji gradimo odnos povjerenja radi sigurnosti u zajednici.
Mene zanima porast broja otmica u autu.
Stvar je u tome što...
Većina je otmičara maloljetno, njih 99 %.
Rijetko kad je to odrasla osoba, ali ima i toga.
Naš je najmlađi kradljivac imao devet godina.
Imamo jednu mladu damu, sad ima 16 godina,
no već je više od 20 puta ukrala aute, uz ostale prijestupe.
Govorili smo o začaranom krugu
maloljetničkog pravosuđa, zar ne?
Ne želimo kriminalizirati našu djecu.
Ali ne prihvaćamo kad jesu kriminalci.
Pa puštamo da rade još gore stvari.
Problem je u tome
što pravosudni sustav zakaže.
Imaj na umu, iz moje perspektive, sve treba transformirati...
Te će djevojke biti ubijene.
Na kraju će nekoga ubiti ako već nisu.
Ali meni nije normalno da ne možemo smisliti
kako da ih video-pozivom dovedemo pred suca
da im dodijeli intervenciju.
To ti kaže što misle o našoj djeci. Znaš što se dogodi bijeloj djeci?
Dobivaju intervencije prije suđenja.
Šalju ih na liječenja. Svakakve...
Luđak koji je ustrijelio Deshauna sigurno je dobio takvu intervenciju.
Stvarnost je takva.
Naš nas kaznenopravni sustav iznevjerava.
Ne možeš ni raditi svoj posao.
Što ćemo učiniti?
Imamo hrpu klinaca, Afroamerikanaca,
u maloljetničkom zatvoru.
Možda ne bi trebali biti ondje.
- Ni ne provjeravamo njihovo ponašanje. - Da.
Zatvoreni su zbog ponašanja, a ne zbog toga tko su.
Možemo razgovarati o vrsti potrebne intervencije, ne?
Možemo.
Danas imamo problem da postupak dobivanja intervencije
nije dostupan našoj djeci.
A naš kaznenopravni sustav misli da ih samo pustimo van
bez ikakve intervencije i da pazimo da opet ne počine zločin, a to je sranje.
Pripremaju našu djecu na neuspjeh i tebe na neuspjeh.
Sve nas. To se ne događa na bjelačkim područjima.
Svako uhićenje, svaka pretraga osobe,
svaki trenutak policijskog nasilja ilustrira paradoks policijske moći.
To je golema institucija
koja se proteže kroz 18 000 policijskih odjela.
No najopipljivija je kroz bliske osobne susrete.
Što se tiče dominacije,
Ray Kelly je rekao...
CENTAR ZA USTAVNA PRAVA PROFESOR PRAVA, SVEUČILIŠTE SETON HALL
...da je pretraga osmišljena
za „zastrašivanje crne i smeđe djece kako ne bi izlazila s oružjem.”
To nije odgovor na zločin. To je oblik dominacije i kontrole.
Na dnevnoj bazi, institucija policije nema nijedno lice,
ali pojedinci koji se uhvate u stroj policijskog rada imaju.
Do 2008. bio sam netko tko izostaje iz škole...
NEKADAŠNJI STANOVNIK NEW YORKA
...na putu da me izbace iz škole.
Ali život mi se uglavnom svodio na bježanje iz škole.
Kod kuće je bilo teško.
U školi je bilo teško.
Riješio bih to tako što sam bio odsutan, izbjegavao sve obaveze.
Zbog toga sam postao poznat u Flushingu.
Mislim da su me zaustavljali i pretraživali nekoliko puta tjedno.
Barem jednom dnevno netko je zaustavljen. Bilo nas je 40-ak u društvu.
„Danas ne možemo u park Bowne jer je ondje policija.”
„Navindera su već zaustavili.”
Ili: „Ashu su zaustavili.” Ili tako nešto.
Katkad se čak može činiti kao nešto prijateljsko
ili bude nevjerojatno agresivno.
Mislim da me više ljuti prijateljsko.
- Kako se zoveš? - Art.
- Ha? - Art.
- Kako se on zove? - Eddie.
Dođi ovamo!
Kamo ćeš, Eddie?
Ako ga opet vidim, imat će problema.
- Dobro? - Znam.
Eddie! Dođi, Eddie!
Tada je to bila rutina.
Poznavao sam ih po imenima, i oni mene.
Dogodilo se na klupi u parku dok sam čitao knjigu.
Sjećam se da sam tog dana mislio: „Nema šanse.”
Nije me mogla optužiti ni za što.
Rekao sam: „Bok, Amanda. Kako si? Dobar je dan?”
„Da, Nileshe, dobar je dan.
Ruke na klupu.”
- Želiš razgovarati u postaji? - Ne.
- Hoćeš mi onda reći kako se zove? - Eddie.
- Prezime? - Smith.
- Daj, stari. Hajde. - Stvarno, Eddie...
Sjedni u auto. Neću te ni držati. Sjedni u auto.
- I idem u postaju? - Sjedni u auto.
Kad imaš takav odnos s murjom,
svaki put i svaka minuta čini se deset puta duža.
Pregled od pet minuta kao 30.
I brzo postaneš pokoran, znaš?
I... Bio sam kreten.
Jer znaš što? Jebi se ti i policija.
I opet, nisam bio neki jebeni...
Neki jebeni nasilni seronja.
Samo mršavi indijski klinac.
Ide polako od te neke krivnje:
„O, Bože, zaustavila me policija.
Sigurno sam grozna osoba.”
Do: „Ovo dobijem.
Jer sam ja.” Znaš?
Nekako se poistovjetiš s tim osjećajem.
Tim profilom koji ti oni pripišu.
Ako pitate koji je to bio profil, ne znam.
Ali osjećao sam se kao da sam grozan kriminalac.
Osjećao sam se kao neka kvartovska napast,
neki bezvrijedni diler crackom, znate?
Jesam.
Činilo mi se da sam takva osoba
zbog načina na koji su se odnosili prema meni, i bilo je kao da...
Nisam radio ništa od toga.
Kunem se, ali...
To stalno ponižavanje.
Samo lagano guranje.
Stalno je. I na kraju postaneš preumoran
ili postaneš malo previše ljut ili malo previše emotivan
i završiš jebeno mrtav, znaš?
Jedan od primjera koji uvijek smatram vrlom zanimljivim
je New York u vrijeme pretraga osoba,
što je bilo gotovo kao mobilniji i fleksibilniji oblik upravljanja.
Ne prostorna podjela na različite dijelove grada,
iako to još postoji,
nego upravljanje kretanja ljudi po gradu.
NJUJORŠKA JE POLICIJA 4,4 MILIJUNA PUTA PREGLEDALA OSOBE
PO POLITICI PREGLEDA IZMEĐU 2004. I 2012.
VIŠE OD 80 % NJIH BILI SU CRNCI I LATINOAMERIKANCI.
Oružje je otkriveno u 1,5 % slučajeva. Povrat oružja je bio 0,1 %.
Toliko je ovaj program bio nevjerojatno manjkav.
Na neki je način to bio
čisto algoritamski rasni projekt,
kad razmislite što je to zapravo bilo,
u kojem policija ide uokolo i promatra gdje su različita tijela
u pokretu u gradu
i preuzima na sebe odgovornost
doslovce zgrabiti ta tijela u trenu.
Zaustaviti i pretražiti, zar ne?
Time su ih činili sumnjivcima što su ondje gdje jesu.
To bi se moglo smatrati
projektom mobilne segregacije.
Kretat ćemo se i pobrinuti se...
Nećemo reći da ljudi ne mogu biti ovdje.
Ali neke će ljude uvijek zamišljati
kao potencijalno izvan mjesta gdje bi trebali biti.
Ne podnosim nikakva sranja.
SNIMKA NAČELNIKA POLICIJE DOKAZ NA SUĐENJU
Ušao je on i dvojica prijatelja. Taj ugao mora biti čist.
Mislim da samo izađu, druže se nekoliko minuta.
Ako ih se ne pomakne, svi počnu izlaziti.
Moraš ih pokrenuti od početka
jer ako ondje bude previše ljudi,
otet će se kontroli i misliti da je blok njihov.
Blok nije njihov, naš je.
Možda žive ondje, ali blok je naš, dobro?
Ulice su naše.
Neće biti nož ili pištolj,
ali kad ova žena baci cipelu, to će dovesti do uhićenja.
Jer Flynn misli da je kamen ili cigla.
Tražiti bezuvjetnu pokornost, što policija traži,
protivi se onome što većina Amerikanaca smatra našim društvom,
a to je demokratsko društvo
gdje ne morate biti podvrgnuti autoritarnim naredbama.
Ovo se prije zvalo „moli, naredi, prisili”.
Prvo osobu zamolim da nešto učini, onda naredim.
Ako dotad to nije učinila, fizički je prisilim.
Kad gledamo televizijske emisije o autoritarnoj vladi
ili čitamo o autoritarnoj vladi
gdje se od građana očekuje bezuvjetna pokornost
i poslušnost nekoj drugoj moći,
smijemo se na to i kažemo da je to grozno, to je tiranija.
„Srećom, mi smo slobodni.”
Imam ga, Kyle.
Pusti me, čovječe!
Zahvat oko vrata je manevar...
PROFESOR PRAVA, GEORGETOWN PISAC
...koji neki policajci koriste
da te natjeraju da učiniš ono što žele,
ali ne možeš to jer ne možeš disati.
Očito, u svakom nasilnom sukobu na ulici,
policajac će se teško sjetiti
gdje su krvne žile u vratu, gdje su živci.
S druge strane, vjerujemo,
posebice zbog preporuka liječnika i vaših instruktora,
da što se više vježba i upoznaje s temeljnom anatomijom,
manja je šansa za ozljede i invaliditet.
Nakon pregleda niza slučajeva,
vjerujem da ti posebni zahvati, pravilno primijenjeni,
nose vrlo malo rizika.
Ne mogu disati!
Ljudi koji provode policijske moći
čine nešto vrlo određeno.
Provode taj središnji dio državne moći,
mogućnost da zauzmu monopol nad zakonitim nasiljem, u praksu.
- Što? - Otvori vrata.
- Zašto ste ih otvorili? - Van.
- Ne, ne znam što se zbiva. - Van.
Dobro, zaustavi auto. Stani!
Dobro, izlazim!
Prestanite! Izlazim!
Stanite! Izlazim!
Stanite!
Pokušavam izaći!
Koji kurac! Stanite, izlazim!
Van!
Van iz prokletog auta!
Zaustavi ovdje.
Dobro. Zatamni.
Ako zaustavim ovo nasilje ovdje, je li manje opsceno?
Stavio sam ga u mrtvi kut.
Ali koliko mrtvi kut može primiti?
- Trenutačno ne reagira. - Ima li puls?
Ne, stari, pogledaj ga. Trenutačno ne reagira.
- Provjeri puls. - Ozbiljno?
- Sjedimo ovdje dok je mrtav? - Da vidim puls!
Diše li sad?
- Provjeri mu puls! - Neću razgovarati o tome.
- Kažem ti da mu provjeriš puls. - Thao, provjeri mu puls.
Provjeri mu puls. Ti si lažnjak.
- Ne drogirajte se. - Ne drogirajte se?
Što misliš da je to? To što on radi tebi je u redu?
- Natrag. - To što on radi tebi je u redu?
To što radiš tebi je u redu?
- Jesi li zaista vatrogasac... - Da, iz Minneapolisa.
- Pločnik. - Pokaži mi puls!
Provjeri puls!
- Provjeri ga odmah. - Vrati se na pločnik.
Čovjek se još nije pomaknuo.
Teško je suditi policajcima za ubojstva crnaca
jer su obično zakonita.
Ruke u zrak! Odmah.
Okreni se!
Dolje!
Vrhovni sud policiji je dao super-ovlasti
da rasno profilira, uhiti i ubije.
Graham protiv Connora važan je slučaj za uporabu sile.
REDATELJ, PISAC
Vrhovni je sud smatrao
da policija može primijeniti silu sve dok prosječni policajac
smatra da je situacija prikladna za uporabu sile.
To je pravilo.
Nevjerojatno je koliko policijskih odjela
ne želi više regulacije uporabe sile.
Desetljećima se događa
da policijski sindikati agresivno koriste proces kolektivnog pregovaranja
da napune svoje ugovore, a u nekim slučajevima,
da napune državne zakone, odredbama koje nisu samo velikodušne,
nego se iznimno trude pomoći policiji da izbjegne odgovornost.
Valjda ova kuća ovdje.
Jesi li stišan?
Nemam zvuk, ali mogu...
Odakle ti ovdje?
Utišano?
Večeras kruže pitanja
zašto su policajci u Sacramentu utišali kamere.
Utišan si?
- Jesam. Skroz. - Dobro.
Policijski sindikati idu vladinim dužnosnicima, koji im duguju...
BIVŠI POLICAJAC KOALICIJA POLICAJACA ZA PRAVDU
...koji im se klanjaju i kažu: „Ovo trebamo. 24 do 48 sati prije nego što policajac
uopće mora dati izjavu o tome što je učinio,
uključujući i strijeljanje te osobe.
Da disciplinarni podaci budu tajni.
Podaci moraju biti obrisani nakon određenog vremena,
u samo šest mjeseci. Cijeli dosje mora biti obrisan.”
To je nešto što policajcima omogućava
da uvijek iznova izbjegnu odgovornost,
da ni ne govorimo o kvalificiranom imunitetu.
KVALIFICIRANI IMUNITET, KOJI JE STVORIO VRHOVNI SUD,
ŠTITI POLICAJCE OD ODGOVORNOSTI, ČAK I KAD PREKRŠE ZAKON.
- Samo ostani iza. - Šokirat ću te!
- Elektrošoker! - Prestani!
Upucala me.
Molim te, prestani.
Upucala sam ga.
- Jesi? - Da!
Dobro.
Upucala sam ga! Bože!
Kim, sjedni.
Policijski sustav uvelike je izgrađen
skriven od prosječnog Amerikanca,
a pravila koja upravljaju policijom odredila je, u mnogim slučajevima,
policija sama i njihovi lobiji.
A to znači da je policija uspjela kodificirati,
udvostručiti i utrostručiti svoju moć, uvijek iznova.
Što se tiče zakona, imamo vrlo malo nacionalnih standarda.
Gotovo ih nema.
A imamo i vrlo malo državnih standarda.
I vrlo malo općinskih standarda.
Dakle, norme po kojima policija djeluje
uglavnom određuje policija, politike odjela i strukovna udruženja.
Radi se o tome da policija radi zakonito,
a kad čini nešto nezakonito,
da snosi odgovornost.
Najveći je problem današnjeg policijskog rada
da je većina štete koju nanesu potpuno zakonita.
Jezivo, zar ne? To mislim kad kažem da smo mi krivi.
Jer mi to legaliziramo.
Ne pokušavam osloboditi policiju odgovornosti.
No činjenica je da je većina štete koju nanose potpuno zakonita.
Zanima me...
Zanima me „mi” u svemu tome.
Iznijeli ste slične stavove o zakonima
koje „mi” dopuštamo policiji da provodi
i stvarima koje „mi” prepuštamo policiji.
Sjedim ovdje i mislim: „Ja ne dam policiji da...
Ne dopuštam policiji da to radi i nisam znao da je to zakonito.”
Jesam li dio ovog „mi”?
Pokušajte kontekstualizirati
tko zapravo omogućuje
da zakonodavci odstupe od svoje odgovornosti
da jasnije kažu policiji što i kako da radi.
To bi bilo sjajno.
Svatko na položaju ovlasti
tko poziva policiju na odgovornost
suočava se s izazovom od policije
i ostalih branitelja statusa quo u bilo kojem okruženju.
Isti je sumnjivac gdje god da ste. Korporativna Amerika, novčani interesi.
Pogledajte povijesnu ulogu policije u SAD-u.
Srušili su sindikate na sjeveru u fazi formiranja.
Imali su robovske ophodnje na Jugu u fazi formiranja,
uvijek štiteći interese
onih koji su htjeli iskorištavati mase.
Kad razmišljate o političarima i policiji,
razmišljate o pojedinačnim ljudima, stvarnim ljudima,
za razliku od sustava,
a ti ljudi često djeluju u interesu sustava
koji možda ne podržavaju, koji možda čak i kritiziraju.
No svojim poslom jačaju, podupiru taj sustav.
To je sustav koji privilegira klasnu elitu,
rasnu elitu, ljude bez društvene stigme.
No mnogi sudjeluju u njegovom podupiranju
i nađu se na pogrešnim stranama svih tih podjela.
Policijski je posao sad vrlo težak.
Svakog sam dana nekako...
Čovječe, samo sam umoran, znaš?
Prošle je godine ustrijeljen 12-godišnjak. Ovdje, gdje...
Vidite gdje je upucan u borbi s klincem iz ulice.
Kad sam došao ovamo, nikad dotad...
Nikad mi tako brzo nisu rekli tko je kriv.
Jer tu još žive ljudi s kojima sam odrastao.
- Što se dogodilo s 12-godišnjakom? - Umro je.
U ovoj zemlji imamo mnogo ranjivih zajednica.
Odete onamo i pitate: „Želite li ukinuti policiju?”
Mnogi kažu da žele više policije.
S druge strane, pitate li u tim zajednicama ljude
kako policija radi, oni se ljute.
Opet, to je naš neuspjeh.
Tim se zajednicama može pomoći na druge načine,
ne agresivnim zatvorskim policijskim radom.
Samo to ne činimo.
Uvijek sam govorio,
više crnih policajaca i imali bismo manje problema.
Dajte nam crnog načelnika, bit će manje problema.
Vjerovao sam to više od 30 godina.
Mislim da nije tako.
Puno sam izgubio jer sam se zauzimao za crne policajce.
Katkad se pitam,
što da sam jedan od onih koji šute i samo rade svoj posao?
Gdje bih bio?
Charlie Adams policajac je od 1986. i još ne planira otići u mirovinu.
Želi završiti svoju misiju kao inspektor u četvrtoj postaji.
Moje su oči vidjele
Slavu...
Počeli smo kao trinaest država duž atlantske obale.
Nosili smo slobodu sa sobom.
Ako su polis i ustrojstvo samoupravni demokratski subjekti,
policija je sila u sjeni koja kaže:
„Mi postojimo da pokažemo autoritet
kad više ne možete upravljati sami.
Postojimo da kontroliramo i reguliramo nasilje u društvu
tako da to nasilje preuzimamo mi.”
Odgovor policije na crnačke zahtjeve
za poštovanje naših života, domova, obitelji i djece
uvijek je: „Da, jebeš to.
Isprobajte silu i vidite kako vam se sviđa.”
DANA 3.3.1991.
Kad razmišljate o policiji sustavno
i o tome kako je policija izrasla u SAD-u
u tu golemu silu...
Kad razmišljate ne samo o policiji
nego i mreži zatvora, broju uhićenih,
broju osuđenih za kaznena djela,
svemu što proizlazi iz toga,
svim ljudima koji su u rodu s ljudima
koji su kažnjeni, pod kontrolom policije i u zatvoru,
gledate većinu ljudi u ovoj zemlji, sad.
Ne manjinu, većinu ljudi u ovoj zemlji.
Mi smo društvo s previše policije,
a taj pretjerani policijski rad znači
da je odnos policije prema ljudima postao potpuno iskrivljen.
Umjesto da raste broj ljudi
koje se može smatrati dijelom tog samoupravnog demokratskog svijeta
ljudi koji žele naći način da se slažu
i sukobe rješavati politikom, prosvjedom,
umjesto toga sve se više smanjuje
na jezgru kojoj se može dopustiti da se bavi svojim poslom
i sve većoj skupini
koja je pod nekakvim policijskim nadzorom.
Izlaz 161.
Dobro, vidim.
Prvo što fašistički i totalitarni režimi učine
jest osnaživanje policije.
Jedna je mogućnost da ojačamo policijsku moć, četvrtu granu vlasti.
Povećamo ovlasti policije, a to znači propast demokracije.
Katkad volim reći:
„Zamisli najmoćniju osobu koju možeš u SAD-u, Bidena, Trumpa, Hillary Clinton,
ako misliš da još upravljaju svime u tajnosti.”
Oni ne mogu izvući pištolj i upucati te.
Svaki američki policajac
ima pravo, moć uzeti pištolj i ustrijeliti te.
- Krvari! - Krvari iz ušiju!
- Vodite ga odavde! - Krvari iz uha!
- Dovedi liječnika. - Koji kurac prilaziš?
Pitanje gubitka naše demokracije
neće imati nikakve veze
s nekim desničarskim demagogom poput Donalda Trumpa.
Imat će veze s dubokom, dugom poviješću
u kojoj se ne bavimo
sustavnim problemom sve veće policije
nauštrb rasta i razvoja naših demokratskih refleksa
i podrške koja nam je potrebna
da djelujemo kao samoupravni narod.
Evo nas desetljeće nakon Trayvona Martina, gotovo desetljeće nakon Michaela Browna.
I američki narod mora donijeti odluku.
Ako se želimo ozbiljno baviti pitanjima
temeljnog mijenjanja tih sustava, što mnogi kažu da žele,
onda će se ljudi morati doista angažirati po tim pitanjima.
Jer su ti sustavi žilavi.
Kruti su. Složeni su.
Moćni su.
Frederick Douglass kaže: „Moć ništa ne predaje bez zahtjeva.”
A moć američke policije nije ništa predala.
Dapače, udvostručila je i utrostručila tu moć.
Pokret!
„Moć ništa ne predaje bez zahtjeva.
Nikad nije i nikad neće.”
Frederick Douglass.
MOĆ
Prijevod titlova: Nikolina Novak