Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫תתפסי!‬
‫בואי לשחק איתנו!‬
‫עכשיו תורי.‬
‫למה שלא תשחקי איתנו?‬
‫אני צריכה ללכת הביתה ולטפל באימא שלי.‬ ‫-חכי.‬
‫זה בשבילך.‬
‫תודה.‬ ‫-על לא דבר. להתראות!‬
‫בואו נמשיך.‬
‫שתיים, שלוש…‬ ‫-תבעט!‬
‫פספסת אותי!‬
‫מה הקטע שלך?‬ ‫-תעזוב אותה!‬
‫מה אכפת לך?‬
‫פאיק, רוג'ר! בבקשה, תפסיקו!‬
‫הבנים רבים!‬
‫רוג'ר, בבקשה, תפסיק!‬
‫זה רוג'ר, בוס?‬ ‫-מה קרה?‬
‫תפסיקו, בנים!‬
‫סליחה. תפסיקו.‬
‫מה קורה כאן?‬
‫מה הם עושים?‬ ‫-תסלח לי, מר קוסמאס.‬
‫לכו הביתה.‬
‫דדאנג!‬
‫כן?‬
‫ניאלה, את בסדר?‬ ‫-כן, אני בסדר.‬
‫אבל אתה נפצעת ביד.‬
‫זה בסדר.‬
‫חכה.‬
‫את מוכנה לכל מקרה.‬
‫ברור. אני הרופאה הקטנה בבית הספר שלי.‬
‫ניאלה!‬
‫זאת אימא!‬ ‫-אימא?‬
‫ניאלה, הרמן…‬
‫מהר, ניאלה.‬ ‫-בוא.‬
‫מהר.‬
‫בואו הנה…‬ ‫-אימא!‬
‫הרמן…‬
‫ניאלה…‬
‫אתם חייבים לנסות להגשים את חלומותיכם.‬
‫בבקשה, תסלחו לי.‬
‫אין…‬
‫אין אלוהים…‬
‫מלבד…‬
‫אללה…‬
‫אין אלוהים מלבד אללה.‬
‫אימא!‬
‫אנו שייכים לאללה, ואליו אנו שבים.‬
‫אימא!‬
‫אימא, בבקשה, תתעוררי!‬
‫אימא…‬
‫- ליבה של ניאלה -‬
‫ניאלה.‬
‫ניאלה,‬
‫מותר לך להיות עצובה.‬
‫לפעמים גם אני עצוב.‬
‫במיוחד מאז שאבא שלי מת.‬
‫אני בא לכאן לעיתים קרובות ומדבר עם אלוהים.‬
‫זה בשבילך.‬
‫תודה.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫רוג'ר!‬
‫קח את זה.‬
‫בשביל מה, אבא?‬ ‫-אתה בן או בת?‬
‫קח את זה.‬
‫תקשיב.‬
‫בעולם הזה, אדם לאדם זאב.‬
‫החזקים מחליטים והחלשים נרמסים.‬
‫אתה רוצה להיות הצייד,‬
‫או הטרף?‬
‫עכשיו תשחט את העז.‬
‫עשה את זה!‬
‫היום אלמד אותך‬
‫איך להיות גבר אמיתי.‬
‫ניאלה?‬
‫ניאלה, למה את בוכה?‬
‫את מתגעגעת לאימא שלך?‬
‫את עצובה גם בגלל‬
‫שפאיק נוסע לג'קרטה?‬
‫איך אתה יודע?‬
‫את רוצה לנסוע איתו וללמוד בג'קרטה?‬
‫אבל מי יטפל בך?‬
‫הבטחתי לאימא‬
‫שאני אטפל בך.‬
‫אבל אימא שלך רצתה גם…‬
‫שתגשימי את חלומותייך.‬
‫זה בסדר.‬
‫הרמן יהיה איתי.‬
‫הוא יטפל בי.‬
‫- "באונטי הסעות" -‬
‫הכול מוכן? להתראות.‬
‫שלום עליכם.‬ ‫-ועליכם השלום.‬
‫בואי ננחש מה אימא‬ ‫הכינה לארוחת צהריים היום.‬
‫עוף צלוי?‬
‫דג צלוי!‬
‫בוא נפתח.‬
‫בסדר!‬ ‫-בסדר!‬
‫בואי נפתח.‬
‫אחת, שתיים, שלוש!‬
‫יש! ניצחתי!‬
‫בואי ננחש שוב היום.‬
‫אטריות מטוגנות עם נקניקייה!‬ ‫-ונגיס עוף!‬
‫בוא נפתח.‬
‫אחת, שתיים, שלוש!‬
‫יש! ניצחתי שוב!‬
‫הניקוד הוא 14-8.‬
‫בואי ננחש שוב.‬
‫אטריות מטוגנות!‬
‫אורז מטוגן!‬
‫אחת, שתיים, שלוש!‬
‫אוי, לא…‬
‫שוב הפסדתי.‬
‫מזג האוויר יפה היום. אולי כי ניצחתי.‬
‫בסדר. אז מה הניקוד עכשיו?‬
‫בואי נראה…‬
‫הניקוד הוא 1,650-1,470.‬
‫אין מצב…‬
‫שתסגרי את הפער.‬
‫אנחנו האלופים! לא.‬
‫אני האלוף.‬
‫בסדר, בסדר. ניצחת.‬
‫רגע, עדיין יש כאן הרבה אנשים.‬
‫יש לך שיעור עכשיו?‬
‫כן.‬
‫אם לא סיימת ללמוד, למה אמרת לי לאסוף אותך?‬
‫תראה את הצד החיובי.‬ ‫ככה אכלת איתי ארוחת צהריים.‬
‫אתה לא רוצה לאכול איתי את ארוחת הצהריים?‬ ‫-אני ממש רוצה…‬
‫כי ככה נהיה בטוחים עוד יותר מיהו המנצח.‬
‫אתה כזה מעצבן!‬
‫בסדר, ניצחת. אתה מרוצה?‬
‫ניאלה?‬ ‫-כן?‬
‫יש לי משהו לספר לך.‬
‫מה?‬
‫התקבלתי לתואר שני.‬
‫באמת? אלוהים! איפה? בג'קרטה?‬
‫בקהיר.‬
‫אני נוסע לקהיר!‬
‫נכון שזה מגניב?‬
‫אבל כשאני חושב על זה…‬
‫שלוש שנות לימוד.‬
‫זה די הרבה זמן.‬
‫אולי אישאר ללמוד בג'קרטה?‬
‫אל תעשה את זה.‬
‫אל תחמיץ את ההזדמנות. זה החלום שלך.‬
‫נכון.‬
‫מזל טוב.‬
‫תודה.‬
‫טוב, בואי נאכל.‬ ‫-בסדר.‬
‫אל תשכחי להתפלל קודם.‬
‫אמן.‬
‫ארוחת הצהריים תהיה ממש טעימה, כי ניצחתי.‬
‫בשם אללה.‬
‫בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫סליחה שלא אוכל ללוות אותך לשדה התעופה.‬ ‫-זה בסדר, אימא. כבר מאוחר.‬
‫אני אסתדר בעצמי.‬
‫אל תהיי עצובה, ניאלה.‬
‫קשה לי כשאת עצובה.‬
‫אם תהיי עצובה, הרגליים שלי לא יפעלו.‬ ‫-תפסיק לצחוק עליי.‬
‫יש לי משהו שיעודד אותך.‬
‫אל תגמרי הכול בבת אחת, או שתהיה לך סוכרת.‬
‫תשמרי עליה, אימא?‬ ‫-כן. אל תדאג. אני אשמור עליה.‬
‫אני צריך ללכת. שלום עליכן.‬
‫ועליך השלום.‬ ‫-שמור על עצמך!‬
‫שלום עליך.‬ ‫-ועליך השלום.‬
‫שלום עליכם.‬ ‫-ועליך השלום.‬
‫למה ערכת שלושה מקומות?‬ ‫פאיק נמצא בקהיר עכשיו.‬
‫אוי ואבוי.‬
‫שכחתי.‬
‫זה בסדר, מתוקה.‬
‫האוכל מוכן?‬
‫כן. הכנתי אורז מטוגן עם אורז.‬
‫אלא מה? איך אפשר לבשל אורז מטוגן בלי אורז?‬
‫אפשר! יש סרטונים על זה.‬
‫באמת?‬ ‫-מכינים רק ביצים עם תבלינים וירקות.‬
‫לזה קוראים ביצים מקושקשות.‬
‫בבקשה, קחי את הצלחת המיותרת למטבח.‬
‫כן, גברתי.‬ ‫-יופי.‬
‫בואו נאכל ארוחת בוקר.‬ ‫-בסדר.‬
‫- נחשי מה אני אוכל עכשיו? -‬
‫- בטח בשר עז ועוד כל מיני דברים כאלה -‬
‫בואי נאכל, גברתי.‬
‫- שנתיים לאחר מכן -‬
‫היי, ניאלה חזרה!‬ ‫-שלום!‬
‫ניאלה, את רופאה עכשיו?‬
‫שלום!‬ ‫-ניאלה היא רופאה עכשיו!‬
‫אמן.‬ ‫-ניאלה היא רופאה עכשיו!‬
‫ניאלה היא רופאה עכשיו!‬
‫אבא! הרמן!‬ ‫-ניאלה.‬
‫שלום עליך, אבא!‬ ‫-ועלייך השלום.‬
‫מזל טוב, דוקטור.‬
‫הרמן.‬
‫אבא, אנחנו יכולים לדבר קצת?‬
‫אבא, בעזרת האל, יש לי תוכנית…‬
‫אבא!‬
‫היא בבית עכשיו, אז תספר לה.‬
‫למה הוא מתכוון?‬
‫החדשות שהפכת לרופאה‬
‫פשטו בכפר שלנו.‬
‫אבא, תפסיק ללכת סחור סחור.‬
‫את זוכרת את החוב שלנו לקוסמאס?‬
‫עכשיו הוא כבר שלושה מיליארד רופי.‬
‫הוא רוצה שתתחתני עם הבן שלו.‬
‫חוב?‬
‫אני לא מבינה.‬
‫לוויתי ממנו כסף‬
‫בשביל לטפל באימא שלך.‬
‫והטיפול עלה שלושה מיליארד?‬
‫את לא מבינה.‬
‫שכרנו סירת דיג גדולה‬
‫כדי לשלם את ההלוואה,‬
‫אבל למרבה הצער,‬
‫הסירה טבעה.‬
‫עכשיו אנחנו צריכים לשלם גם עליה.‬ ‫-למה אף אחד לא סיפר לי את זה?‬
‫הסיבה ברורה.‬
‫את הבת המועדפת.‬ ‫-הרמן!‬
‫תגיד לה, אבא.‬
‫בזמן שהיא בילתה בלימודים,‬
‫אנחנו התמודדנו עם האיומים של קוסמאס.‬ ‫-מספיק!‬
‫אבא.‬
‫יש דרך אחרת לשלם לו?‬ ‫-כן! את צריכה להתחתן עם הבן שלו!‬
‫הרמן, אבא,‬
‫אני רוצה לעשות התמחות ו…‬
‫ניאלה, יש לך מושג‬ ‫מה עבר עלינו בכל השנים האלו?‬
‫היו לך חיים טובים שם,‬ ‫ועכשיו תעזבי אותנו שוב?‬
‫אני אצטרך לטפל באבא לנצח?‬ ‫-מספיק, הרמן!‬
‫- שלום עליך, פאיק. -‬
‫על מה את חושבת?‬
‫אני צריכה לוותר על החלום לעשות התמחות.‬
‫למה?‬
‫חשבתי שהגשת מועמדות‬ ‫למלגה בפקולטה לרפואה בגרמניה.‬
‫אני לא יכולה…‬ ‫-אולי זה לא הזמן המתאים בשבילך.‬
‫בעזרת האל,‬
‫תזכי בהזדמנות נוספת.‬
‫אמן.‬
‫תחזור הביתה בקרוב, נכון?‬
‫אתה יודע שבקרוב אישבע את שבועת היפוקרטס?‬
‫אז סיימת את לימודייך‬ ‫רק בשביל לפתות אותי לחזור לכאן?‬
‫לא לזה התכוונתי.‬ ‫-אז למה?‬
‫ממש לא. אני פשוט צריכה‬ ‫לדעת אם תחזור הביתה.‬
‫כדאי לי לחזור הביתה?‬ ‫-בבקשה…‬
‫אני אחזור הביתה בבוא העת, בעזרת האל.‬
‫אתה מבטיח?‬ ‫-כן.‬
‫אני סומכת עליך.‬
‫טוב, תשמרי על עצמך.‬
‫אני צריך ללכת לישון. שלום עלייך.‬
‫ועליך השלום.‬
‫- קיוויתי שאתה תהיה הארוס שלי… -‬
‫מהפקולטה לרפואה,‬
‫גברת ניאלה אזקיה.‬
‫סיימה במיון ממוצע של 95.‬
‫- טקס סיום, אוניברסיטת קרטאג'איה -‬
‫ברכות לרגל סיום לימודייך.‬ ‫-תודה, אדוני.‬
‫- שנת הלימודים האקדמית 2023/2024 -‬
‫אבא. גברתי. הרמן.‬
‫תודה, אבא.‬
‫מזל טוב, מתוקה.‬ ‫-גברתי…‬
‫מזל טוב, מתוקה.‬
‫תודה, גברתי.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫תודה, הרמן,‬
‫על כך שטיפלת באבא בזמן שלמדתי.‬
‫זו האחריות שלי כבן.‬
‫יש לי הפתעה בשבילך.‬
‫תראי!‬
‫פאיק! אלוהים!‬
‫אלוהים.‬
‫אמרתי לך. עמדתי בהבטחתי.‬
‫תודה לאל שאתה כאן סוף סוף!‬ ‫-הבטחתי לך.‬
‫מזל טוב.‬
‫אחותי הקטנה היא רופאה עכשיו.‬
‫תודה לאל.‬
‫קחי. מתנה לסיום הלימודים. היא ממש כבדה.‬
‫היא מחו"ל.‬ ‫-מתנה?‬
‫מה זה?‬ ‫-תפתחי.‬
‫אני אחזיק את זה בשבילך.‬
‫אני אפתח אותה.‬
‫בשם אללה.‬
‫זה כל כך יפה! נכון, אימא?‬
‫זה צעיף?‬
‫הוא מוצא חן בעינייך?‬ ‫-כן.‬
‫הוא יפה, נכון? כי אני בחרתי אותו.‬
‫תודה, פאיק.‬
‫ניאלה? פעם נוספת, מזל טוב.‬
‫חלף זמן רב מאז הביקור הקודם שלך כאן.‬
‫אני יודע.‬ ‫-הבית נשאר אותו דבר.‬
‫שום דבר לא השתנה במשך כל השנים האלו.‬
‫תיכנסו.‬
‫איג'ה.‬
‫גברת איג'ה.‬
‫בבקשה, תיכנסו.‬
‫ממתינה לכם ארוחה חגיגית. תיכנסו.‬
‫אנחנו רוצים להתקרר כאן לרגע.‬ ‫-טוב, אם זה מה שאתם רוצים.‬
‫ניפגש בפנים.‬
‫כן, גברתי.‬ ‫-כן, אימא.‬
‫בבקשה, תיכנסו.‬ ‫-בסדר.‬
‫ניאלה.‬
‫מה את אומרת?‬
‫אלוהים.‬
‫למה אתה מעלה את זה כאן ועכשיו?‬
‫יהיה לי לא נעים‬ ‫אם גברת אמבאר ופאיק ישמעו את זה.‬
‫אין לך ברירה.‬
‫ואם אסרב…‬
‫ישלחו את אבא לכלא!‬ ‫-הרמן!‬
‫גברת אמבאר תשמע אותנו.‬
‫מספיק.‬
‫גורלו של אבא נמצא בידייך.‬
‫מה קרה?‬
‫שום דבר.‬
‫אם את לא רוצה לספר לי עכשיו, זה בסדר.‬
‫חשוב יותר, סיפרת על זה לאלוהים?‬
‫כן.‬
‫שטיח התפילה הזה…‬
‫תמיד היה כאן והקל על כאביי.‬
‫אני הולכת לחדר שלי, טוב?‬
‫ניאלה.‬
‫יהיה מה שמטריד אותך אשר יהיה,‬
‫אלוהים יודע מה הכי טוב בשבילך.‬
‫לכי לישון.‬
‫לילה טוב.‬
‫ניאלה, אל תערכי את השולחן לשניים.‬
‫אנחנו שלושה עכשיו.‬
‫אוי, שכחתי. תודה.‬
‫את יכולה לערוך מקומות לעוד שני אנשים?‬
‫מי מצטרף אלינו?‬
‫הן כאן!‬
‫תפתחי את הדלת. מהר.‬
‫איג'ה, אנחנו צריכות עוד שתי צלחות.‬
‫הנה הצלחות.‬ ‫אני צריכה גם כפות, מזלגות וכוסות.‬
‫שלום עלייך.‬ ‫-ועליכן השלום.‬
‫אפשר לעזור לכן?‬
‫שלום עליכן.‬
‫ועליך השלום.‬ ‫-גברתי.‬
‫דיאה.‬ ‫-שלום.‬
‫הייתי צריך להביא לכן מטרייה.‬
‫יש לנו אחת.‬ ‫-תודה לאל.‬
‫ניאלה, זאת גברת ליס, אימה של דיאה.‬
‫זאת דיאה.‬
‫דיאה.‬ ‫-ניאלה.‬
‫בעזרת האל, דיאה…‬
‫תהיה אשתי.‬
‫שלום עליכן.‬ ‫-ועליכם השלום.‬
‫נרטבתן בגשם?‬
‫לא.‬ ‫-אימא סיפרה לך על זה, נכון?‬
‫אימא.‬ ‫-שלום, מתוקה.‬
‫סיפרת לניאלה על דיאה?‬
‫חשבתי שאמרת שאתה תספר לה.‬
‫אבל אמרת שאת תספרי לה.‬
‫באמת? שכחתי.‬
‫נדבר על זה אחר כך. תיכנסו.‬ ‫-בסדר.‬
‫בואי, מתוקה.‬
‫זה אורז מטוגן עם בשר כבש,‬ ‫בנוסח שף פאיק. בתיאבון.‬
‫איך זה, אימא?‬ ‫-הריח נהדר.‬
‫לא ידעתי שבאוניברסיטת "אל אזהר" שבקהיר‬
‫לומדים בישול.‬
‫תלמידים זרים מבשלים כל הזמן.‬
‫בתיאבון. תנו לי חוות דעת כנה.‬
‫בואו נאכל.‬
‫שמעתי שהיית באירופה הרבה פעמים, דיאה.‬
‫לא ממש הרבה.‬
‫דיאה היא חוקרת של התרבות המוסלמית.‬ ‫-זה נהדר.‬
‫היא נסעה לאירופה‬ ‫ולכמה מדינות ערביות לצורך מחקר.‬
‫נפגשנו בסדנה בקהיר.‬
‫היא נשלחה לשם מטעם החברה שלה.‬
‫כשהגורל מאחד בין שני אנשים…‬ ‫-כן.‬
‫אין מה לעשות נגדו.‬ ‫-זה נועד לקרות.‬
‫אני חושבת שהמסגד‬ ‫שביקרנו בו אתמול מושלם בשביל הטקס.‬
‫אני מסכימה.‬ ‫-אז נזמין את המסגד?‬
‫גם הגודל מתאים.‬ ‫-כן.‬
‫תגידי…‬
‫כן?‬ ‫-כן?‬
‫התכוונתי לדיאה.‬
‫באיזו שעה צריך שנהיה שם בשביל לערוך סיור?‬
‫הפגישה היא בשעה 14:00 היום. אימא…‬
‫הנה המחותן שלי לעתיד!‬
‫איך היה בג'קרטה?‬
‫מה שלום כלתי לעתיד?‬
‫אנחנו צריכים עוד זמן‬ ‫בשביל לשכנע אותה, מר קוסמאס.‬
‫במה יש לשכנע?‬
‫אתם לא צריכים לשכנע אותה בשום דבר.‬
‫נשים הן כמו מוצרי צריכה,‬
‫כמו הדגים האלה.‬
‫לא הבת שלי, מר קוסמאס.‬
‫אז אתה אומר שהבת שלך‬ ‫היא יקרה? כי היא רופאה?‬
‫אם אציג את הבת שלך לראווה פה,‬ ‫אף אחד לא ישלם עליה אפילו 50,000 רופי.‬
‫אני לא מבין אותך.‬
‫החיים הם כמו רכבת הרים, עם עליות ומורדות,‬
‫אבל נראה שאתה נהנה להיות למטה תמיד.‬
‫מזלך שהבת שלך שווה קצת כסף.‬
‫לא כמו זה.‬
‫תראה את הפרצוף הטיפשי שלו.‬
‫דדאנג!‬
‫כן, בוס.‬
‫מרק אטריות, או אטריות מטוגנות?‬
‫למה אתה שואל? אתה רוצה לאכול?‬
‫אני מכינה מרק אטריות‬ ‫עם ביצה עלומה ושלושה פלפלים חריפים.‬
‫מאה.‬ ‫-מאה פלפלים חריפים?‬
‫הוא יהיה מוכן בקרוב.‬
‫פאיק.‬
‫אפשר לשאול אותך משהו?‬
‫לא.‬
‫כן, ברור.‬
‫ממתי את צריכה את רשותי בשביל לשאול משהו?‬
‫כי בדרך כלל אתה מספר לי הכול.‬
‫למה לא סיפרת לי שאתה מתחתן?‬
‫לא התכוונתי לא לספר לך,‬ ‫וגם לא להסתיר את זה ממך.‬
‫אבל זה קרה כל כך מהר.‬
‫אבל חשבתי שאתה גבר מודרני ומתקדם.‬
‫למה הסכמת לנישואים בשידוך?‬
‫האדם הנכון יכול להיכנס לחייך בדרכים רבות.‬
‫במקרה הנוכחי,‬
‫זה היה דרך ההורים שלנו.‬
‫אבל דיאה עומדת בכל דרישותיו‬
‫של הנביא שלנו.‬
‫היא נראית טוב,‬
‫יש לה רקע טוב, היא עשירה,‬
‫וגם אדוקה.‬
‫כל אמות המידה.‬
‫מה עוד אני צריך?‬
‫הרמן!‬
‫איזה טיפש!‬
‫מה קרה?‬
‫תעזרו לו!‬
‫אתה שם, תעצור!‬
‫תאכלי פירות וירקות, כדי שתוכלי להפיק חלב.‬
‫שלום עלייך, דוקטור.‬ ‫-ועלייך השלום.‬
‫זה בשבילך.‬ ‫-לא היית חייבת להביא את זה.‬
‫הייתי יכולה לשלוח מישהו שיאסוף את זה.‬
‫העונג הוא שלי.‬ ‫-תודה בכל אופן.‬
‫דוקטור.‬ ‫-זאת הרופאה היפה והצעירה?‬
‫מה שלומך?‬ ‫-נהדר, תודה.‬
‫תודה לאל. מה שלום פאיק?‬
‫הוא כבר חזר מחו"ל, נכון?‬ ‫-הוא בסדר גמור והוא בבית.‬
‫אבל יש לי חדשות טובות יותר.‬
‫חכי עד שתשמעי אותן.‬ ‫-מה? תספרי לי.‬
‫הוא מתחתן?‬
‫מי בת המזל? את, ניאלה?‬
‫ברור שלא. הם כמו אחים!‬
‫לא, אני אשלח לך את ההזמנה בעצמי.‬
‫אני מקווה שתוכלי להגיע.‬ ‫-אני אבוא.‬
‫תשלחי לי את ההזמנה.‬ ‫-בסדר.‬
‫היא עדיין בבית הדפוס.‬
‫אני מצטערת, זה אבא שלי.‬
‫בסדר.‬
‫שלום עליך, אבא.‬
‫- תחנת המשטרה סוקאראג'ה -‬
‫אבא.‬
‫אוי ואבוי.‬
‫למה עשית את זה, הרמן?‬
‫אם את לא מתכוונת לעזור, פשוט תסתמי!‬
‫מר הרמן, אתה משוחרר.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫קרוב משפחה ביטל את התלונה. הוא בדיוק הלך.‬
‫צא משם.‬ ‫-חכו לי.‬
‫תסלח לי.‬
‫אתה ביטלת את התלונה נגד אחי?‬
‫את לא זוכרת אותי, נכון?‬
‫אני הייתי הילד שהציק לך תמיד, ניאלה.‬
‫רוג'ר?‬
‫אתה ביטלת את התלונה?‬
‫זה המעט שיכולתי לעשות, ניאלה.‬
‫תודה.‬
‫אבל ברור שהרמן אשם.‬
‫אני יודע, אבל לא נעים לי לראות מה אבא שלי‬
‫עושה למשפחה שלך.‬
‫יש משהו נוסף?‬
‫לא.‬
‫תודה.‬
‫להתראות. שלום עלייך.‬ ‫-ועליך השלום.‬
‫נראה שהבן שלך אוהב להסתבך בצרות.‬
‫מר קוסמאס, אני כל כך מצטער.‬
‫אם תעשה את זה שוב,‬
‫אני נשבע באלוהים‬
‫שאנשים ימצאו את גופתך‬ ‫שוכבת בתחתית הסירה שלך.‬
‫הבנת אותי, טיפש אחד?‬
‫אלוהים.‬
‫פאיק!‬
‫מה, אימא?‬ ‫-פאיק.‬
‫מה העניין?‬
‫זאת ניאלה.‬ ‫-מה קרה לה?‬
‫ניאלה עומדת להתחתן עם רוג'ר.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫אז…‬
‫היא הסכימה?‬
‫שלום עליך.‬ ‫-ועלייך השלום.‬
‫תגידי לי את האמת.‬
‫כרגע שמעתי את זה מאימא. זה ממש פתאומי.‬
‫זה לא בשליטתי.‬ ‫-אני יודע, אבל…‬
‫למה, ניאלה?‬
‫את יכולה לפחות להסביר לי‬ ‫את הסיבה להחלטתך? או ש…‬
‫זה בגלל אבא שלך?‬
‫הוא צריך לשלם חוב?‬
‫אלוהים, היית צריכה לספר לנו.‬
‫היינו יכולים לעזור לך איכשהו.‬
‫אני כבר חייבת לך ולמשפחה שלך הרבה.‬
‫בבקשה, אל תגידי את זה. אנחנו משפחה אחת.‬
‫נוכל לעשות משהו ולמצוא פתרון.‬
‫אל תרימי ידיים.‬ ‫-אלוהים.‬
‫מי אמר שאני מרימה ידיים?‬
‫אבל אני חייבת לעשות את זה‬ ‫בשביל אבא שלי. אין לי ברירה.‬
‫אבל…‬
‫זה רוג'ר. רוג'ר שאת מכירה.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני יודעת, פאיק.‬
‫אני חייבת לסיים.‬
‫בעזרת האל, אני אצליח‬
‫להתגבר על זה בכוחות עצמי.‬
‫שלום עליך.‬
‫ועלייך השלום.‬
‫אין גדול כאלוהים.‬
‫אלוהים. גברתי!‬
‫גברתי! אלוהים. גברת איג'ה!‬
‫גברת איג'ה! גברתי.‬
‫אלוהים.‬
‫גברת איג'ה.‬ ‫-אלוהים, גברתי.‬
‫תחזיקי אותה, גברת איג'ה. פאיק!‬
‫פאיק!‬
‫שלום עלייך, ניאלה.‬
‫ועליך השלום.‬
‫אני יכול להבין‬
‫את התסכול שלך.‬
‫את צריכה להתחתן עם מישהו שאת לא אוהבת.‬
‫כבר מאוחר. אני צריכה לחזור הביתה.‬
‫רוג'ר שהכרת השתנה.‬
‫ומי הוא עכשיו?‬
‫במשך זמן רב שמרתי על שתיקה‬
‫בקשר לרגשותיי…‬
‫כלפייך.‬
‫הייתי בן אדם רע, ניאלה.‬
‫אבל כדי לזכות באהבתך…‬
‫עבדתי קשה‬
‫כדי להפוך לאדם טוב יותר.‬
‫תני לי הזדמנות.‬
‫אם לאחר מכן‬
‫עדיין לא תוכלי לאהוב אותי…‬
‫אני אגיד לאבא שלי‬
‫לבטל את החתונה.‬
‫וכל החוב שלכם כלפינו…‬
‫ייחשב למבוטל.‬
‫מה אתה תרוויח מזה?‬
‫כך תהיה לי הזדמנות…‬
‫להראות לך…‬
‫כמה אני אוהב אותך.‬
‫זה די והותר בשבילי.‬
‫טוב, ניאלה,‬
‫כדאי שאלך עכשיו.‬
‫שלום עלייך.‬
‫ועליך השלום.‬
‫שלום עליך, אדוני.‬
‫מה שלום אימך?‬
‫תודה לאל, מצבה משתפר.‬
‫נתתי לה ויטמינים.‬
‫אני מקווה שהיא תשוב לאיתנה מחר.‬
‫היא בטח מודאגת בגלל ניאלה.‬
‫היא גידלה את שנינו ביחד.‬
‫ברור שהיא מודאגת.‬
‫בוא נאחל לניאלה כל טוב.‬
‫תן לה אוכל מזין.‬
‫החלמה מהירה, יקירתי! תשמרי על עצמך.‬
‫דוקטור שינטה.‬ ‫-שלום.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-תודה לאל, אני בסדר.‬
‫דוקטור, זאת דוקטור ניאלה.‬ ‫-אז זוהי בבת עינו של מר רוסלי.‬
‫נעים מאוד.‬
‫נדבר אחר כך.‬
‫להתראות.‬ ‫-להתראות.‬
‫מה? למה אתה מחייך?‬
‫בלי סיבה.‬
‫זה פשוט הזכיר לי את ילדותנו.‬
‫את חלמת להיות רופאה,‬
‫ותראי אותך עכשיו, רופאה אמיתית.‬
‫אבל למה רופאה?‬
‫למעשה, כשהייתי ילדה,‬
‫רציתי לטפל באימא שלי.‬
‫אבל עכשיו, כמבוגרת,‬
‫החלום שלי הוא שיום אחד תהיה לכל האנשים‬
‫גישה לשירותי רפואה, בשונה מאימא שלי.‬
‫זה נחמד.‬
‫רוג'ר, שמעתי שלמדת באוניברסיטה במלבורן.‬
‫למה חזרת הביתה?‬
‫מבחינתי, ניאלה,‬
‫אנחנו אחראים לשיפורו של הכפר שלנו.‬
‫את מסכימה איתי?‬
‫אין מקום טוב יותר להקדיש אליו את עצמך‬
‫מאשר מקום הולדתך.‬
‫- מרכז רפואי ציבורי האראפאן -‬
‫סליחה, דוקטור.‬
‫אני יכול לדבר עם רוג'ר לרגע?‬
‫בטח.‬ ‫-תודה.‬
‫תסלחי לנו.‬
‫אם את רוצה שמלת חתונה‬ ‫זהה לזו שהראית לנו אתמול,‬
‫נצטרך לקשט שמלת חתונה באופן זהה.‬
‫היא מוצאת חן בעיניי,‬ ‫אבל אנחנו מחפשים משהו פשוט. נכון, מותק?‬
‫מותק?‬
‫על איזו מהן דיברת?‬
‫התמונה הזאת?‬
‫לדעתי היא צריכה להיות זוהרת יותר.‬
‫יש לנו עוד כמה תמונות להראות לכם.‬
‫אלך להביא אותן.‬ ‫-בסדר.‬
‫תסלחו לי.‬
‫מותק.‬
‫נראה לי שהרגשות שלך‬
‫כלפי ניאלה‬
‫הם יותר מרגשות של אח.‬
‫אני לא מבין.‬
‫תראה…‬
‫הם דומים…‬
‫לגישתו של גבר כלפי האישה שהוא אוהב.‬
‫מעולם לא חשבתי עליה ככה.‬
‫איתך יש לי…‬
‫את מערכת היחסים הרצינית‬ ‫הראשונה שהייתה לי עם אישה אי פעם.‬
‫בנוסף לכך,‬
‫אנחנו מתכננים את החתונה שלנו.‬
‫אז אם את מרגישה‬
‫שאני גורם לך להרגיש לא בנוח,‬
‫או מנסה לפגוע ברגשותייך‬ ‫או אפילו גורם לך לקנא…‬
‫אני מתנצל.‬
‫אני לא רוצה‬
‫לעורר בעיות ביחסים בינינו.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫אז את לא רוצה את המפונפנת?‬ ‫-אתה לא רוצה אותה.‬
‫עד כאן להיום. תודה לכולכם.‬
‫- כיצד למנוע קדחת דנגי -‬
‫אני זזה.‬
‫תודה.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫רוג'ר.‬
‫זה בשבילי?‬
‫כן. תפתחי.‬
‫תכניסי אותו.‬
‫אני אפתח אותו.‬ ‫-יופי.‬
‫- ניאלה, רוג'ר -‬
‫- מצגת של העתיד -‬
‫- משפחה מאושרת -‬
‫- ניאלה, בית חולים, עשר שנים מאוחר יותר -‬
‫- 20 שנה מאוחר יותר‬ ‫המשפחה של דוקטור ניאלה -‬
‫- מזדקנים ביחד, 40 שנה מאוחר יותר -‬
‫- כל זה מתחיל היום -‬
‫- ניאלה, רוג'ר -‬
‫ניאלה…‬
‫האם תסכימי…‬
‫להתחתן איתי?‬
‫אני מבטיח‬
‫שאישאר לצידך‬
‫כדי להגשים את חלומותייך.‬
‫רוג'ר, אני מצטערת.‬
‫אני עדיין לא מוכנה לאהוב אותך.‬
‫אבל…‬
‫אני מתחילה להבין…‬
‫עד כמה…‬
‫אתה אוהב אותי.‬
‫תודה לאל.‬
‫- משרד הדתות -‬
‫- חבל ג'קרטה, דרום ג'קרטה -‬
‫מה הבעיה?‬
‫עשית שגיאת הקלדה בשם שלה.‬
‫הנה.‬ ‫-תראה לי.‬
‫איזו שגיאה?‬
‫"דיאה פראמסטאנינגרום"‬ ‫כותבים עם יו"ד ואל"ף.‬
‫אתה כתבת פעמיים יו"ד.‬
‫בסדר.‬ ‫-אנחנו רוצים שתתקן את הטעות.‬
‫סליחה?‬
‫"דיאה פראמסטאנינגרום"‬ ‫כותבים עם יו"ד ואל"ף.‬
‫קל לתקן את זה.‬
‫למה הטון הזה?‬
‫אתה צריך רק להעתיק את השם שלה.‬
‫בבקשה, תתנהג בנימוס כאן.‬ ‫-אני מבין.‬
‫כשאתה מרים עליי את קולך, אני נעלב.‬
‫לא התכוונתי להעליב אותך.‬
‫אני רק רוצה שתתקן את שגיאת ההקלדה.‬ ‫-מותק…‬
‫זה בסדר.‬
‫אדוני, את השם שלי כותבים ככה.‬
‫בבקשה, אתה יכול לתקן את הטופס,‬ ‫כך שהשם יהיה תואם לזה שבתעודת הזהות שלי?‬
‫אם זה בסדר מצידך.‬
‫זה פשוט…‬
‫וברור.‬
‫שהשם יהיה תואם לשם שבתעודת הזהות שלה.‬
‫זה הכול.‬
‫תני לי טופס ריק כזה.‬
‫אנחנו מתנצלים, אדוני.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫מלאו את הטופס.‬
‫אפשר לשאול את העט שלך?‬ ‫-בבקשה.‬
‫מלא אותו נכון.‬
‫זה לוקח יותר מדי זמן.‬
‫כמה שנות לימוד?‬
‫תואר שני.‬
‫איזו אוניברסיטה?‬
‫בקהיר.‬
‫בקהיר נתנו לך‬
‫מבחנים רב-ברירתיים…‬
‫או שאלות פתוחות?‬
‫סיימתי!‬ ‫-אני יכולה לבדוק אותו קודם?‬
‫רק רגע, אדוני.‬
‫למה אתה עושה פרצוף?‬ ‫-אני לא עושה פרצוף.‬
‫רואים שאתה לא מחבב אותי.‬ ‫-זאת ההבעה הרגילה שלי.‬
‫למה?‬ ‫-באמת.‬
‫מותק.‬ ‫-אתה לא מחבב אותי?‬
‫תסלח לי.‬
‫מי נולד ב-8 ביוני, 1999?‬
‫אלוהים.‬
‫ניאלה?‬
‫התבלבלת ורשמת את התאריך הלא נכון?‬
‫תן לי למלא את זה.‬ ‫-כן, תן לה.‬
‫אתה רק תמשיך לעשות טעויות.‬
‫תודה לאל, אבא.‬
‫מעולם לא חשבתי שרוג'ר יוכל להשתנות.‬
‫עכשיו הוא נחמד יותר,‬
‫ובוגר יותר.‬
‫מי יודע,‬
‫אולי אנשים באמת משתנים.‬
‫אולי זה מגיע עם הבגרות,‬ ‫כאשר הם הופכים למבוגרים.‬
‫אם כך,‬
‫את מסכימה‬
‫שמר קוסמאס‬
‫יקדים את המועד של טקס האירוסין?‬
‫בעזרת האל, אני מוכנה לכך.‬
‫אהבה יכולה לפרוח עם הזמן.‬
‫אם כך,‬
‫כדאי ששניכם תבקשו‬
‫את ברכתם של גברת אמבאר ופאיק.‬
‫פאיק, זה רוג'ר.‬
‫שלום עליך, פאיק.‬ ‫-ועליך השלום.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-בסדר, תודה לאל.‬
‫רוג'ר, זאת דיאה. היא אשתו לעתיד של פאיק.‬
‫תיכנסו פנימה, כולם.‬
‫כן, גברתי. שניכנס?‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫מותק.‬
‫אני חושבת שכבר ראיתי אותו פעם.‬
‫אבל איפה?‬
‫איפה? את מכירה אותו?‬
‫את בטוחה שנפגשתם?‬
‫אני לא זוכר.‬
‫דיאה, פאיק, תיכנסו.‬
‫בואו נדבר בשפה שלנו.‬
‫בואי ניכנס.‬
‫ניאלה סיפרה לי על התוכניות לחתונתכם.‬
‫זה נכון, רוג'ר?‬
‫כן. ראשית, גברתי, אני מתנצל‬
‫על כך שניאלה ואני נאלצנו להיפגש ככה.‬
‫כבנו היחיד של אבי,‬
‫אני מרגיש מחויב לפעול לפי רצונו.‬
‫אבל כך או כך,‬
‫אשמח מאוד להיות מאורס לה.‬
‫כי כאשר פגשתי אותך, את פאיק ואת דיאה,‬
‫הבנתי מניין המתיקות שלה באה.‬
‫תודה.‬
‫אני מקווה שהמחמאה הזאת באה מהלב.‬
‫באיזו אוניברסיטה למדת?‬
‫רוג'ר למד באוניברסיטה במלבורן, כמוך.‬
‫דיאה?‬ ‫-את בסדר, דיאה?‬
‫מה הבעיה?‬ ‫-את בסדר?‬
‫כן, זה פשוט נכנס לי לקנה הנשימה.‬
‫בתיאבון, כולכם.‬
‫בואו נאכל.‬
‫אז קבעתם תאריך?‬
‫טקס האירוסין יתקיים ביום א' הקרוב.‬
‫אני מקווה שכולכם תוכלו לבוא.‬
‫בעזרת האל.‬
‫תודה לאל.‬
‫תאכלו כבר. אתם רק מסתכלים על האוכל.‬
‫כן, גברתי.‬
‫בשם אללה.‬
‫- לפח -‬
‫להתראות.‬ ‫-בסדר.‬
‫שלום עלייך.‬ ‫-ועלייך השלום.‬
‫גברתי.‬
‫להתראות.‬ ‫-להתראות. סעו בזהירות.‬
‫בסדר.‬ ‫-בוא נזוז.‬
‫להתראות.‬ ‫-ניאלה.‬
‫להתראות.‬
‫דוקטור, שכחת את הצעיף שלך.‬
‫כל כך נחפזת ללכת עד ששכחת לשים אותו.‬
‫הנה.‬ ‫-שכחתי.‬
‫כרגע קלטתי שהוא נראה טוב עלייך.‬
‫אתה משוויץ במתנה שלך?‬
‫אני לא צוחק. מסתבר שיש לי טעם טוב.‬
‫כן, זה צעיף יפה. הוא יפה מאוד.‬
‫להתראות.‬
‫שלום עליך.‬ ‫-ועלייך השלום.‬
‫להתראות!‬ ‫-להתראות, גברתי!‬
‫תודה, פאיק.‬
‫אני מקווה שעם ברכתך‬
‫אוכל להיות בעל טוב לניאלה.‬
‫רק אל תשבור לה את הלב.‬
‫סעו בזהירות.‬
‫תשמרו על עצמכם.‬ ‫-להתראות!‬
‫רוג'ר, תודה שבאת איתי‬
‫לבקר את גברת אמבאר.‬
‫על לא דבר, ניאלה.‬
‫אבל…‬
‫בבקשה, אל תביני לא נכון,‬
‫אבל שמתי לב‬
‫שמשהו שונה‬
‫בקשר בינך לבין פאיק.‬
‫האופן בו אתם…‬ ‫-למה אתה מתכוון?‬
‫אתה מקנא?‬
‫אלוהים, אנחנו כמו אחים.‬
‫כן, אני מבין,‬
‫אבל תזכרי שבלי קשר לאופן…‬ ‫-אלוהים.‬
‫אנחנו כמו אחים.‬
‫אל תקטעי אותי כשאני מדבר!‬
‫את מבינה?‬
‫אלוהים.‬
‫ניאלה.‬
‫ניאלה, אני מצטער.‬
‫ניאלה, אני…‬
‫לא הייתי צריך לצעוק עלייך. הגזמתי.‬
‫מה הבעיה, דיאה?‬
‫שום דבר, אימא. אני בסדר.‬
‫באמת?‬
‫את באמת בסדר?‬
‫שלום עליכן.‬ ‫-ועליך השלום.‬
‫גברתי.‬ ‫-פאיק.‬
‫דיאה חיכתה לך.‬
‫אני מצטער. היו פקקים בדרך.‬
‫זה בסדר. שב, בבקשה.‬
‫דברו ביניכם. אני הולכת למטבח.‬
‫טוב, אימא.‬
‫מה קרה?‬
‫תחושת הבטן שלי הייתה נכונה.‬
‫פגשתי את רוג'ר כמה פעמים במלבורן.‬
‫אבל יום אחד הוא פשוט נעלם.‬
‫נראה שהיה לזה קשר לתיק פלילי.‬
‫מאיזה סוג?‬
‫זה היה…‬
‫מקרה אונס.‬
‫אלוהים.‬
‫דיאה,‬
‫את בטוחה?‬
‫בקשר לתיק הפלילי…‬
‫אני לא בטוחה,‬
‫אבל יש לי תחושה שהם היו זוג. תסתכל.‬
‫אני אקח את זה בשבילך.‬
‫ניאלה.‬
‫ניאלה, חכי. את עדיין כועסת עליי?‬
‫פעם ביקשת ממני לפתוח את ליבי בפניך.‬
‫אבל פחדתי…‬
‫שזה יהיה קשה, בגלל מה שקרה בעבר.‬
‫ניאלה, חכי.‬
‫אני מצטער. לא התכוונתי לזה.‬
‫אבא שלי לימד אותי להתנהג ככה.‬
‫אני לא מכיר דרך אחרת.‬
‫אבל בבקשה, תני לי‬ ‫הזדמנות נוספת לכפר על זה.‬
‫אני רוצה שיהיה ברור לך‬
‫שפאיק ואני קרובים‬
‫כי הוא תמיד התנהג יפה כלפיי.‬
‫להתראות.‬
‫ניאלה.‬
‫- לשמור -‬
‫שלום עליך.‬
‫ועלייך השלום.‬
‫אתה רוצה שאחמם את המרק?‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫תודה.‬
‫מה אמרת כרגע?‬
‫תודה.‬
‫בבקשה, שבי כאן‬
‫ותישארי בזמן שאני אוכל.‬
‫בכפר אומרים שאת לא סתם בחורה.‬
‫שנולדת בת מזל.‬
‫ואני…‬
‫יש לי מזל שנולדתי בכלל.‬
‫כמעט כולם חושבים שאני בטלן.‬
‫רק את לא חושבת ככה.‬
‫אבל הקנאה אכלה אותי…‬
‫והפניתי לך עורף.‬
‫אני מצטער.‬
‫- סמפאקה לסטארי, לידה: 17 בדצמבר 1977,‬ ‫מוות: 8 באוגוסט 2008 -‬
‫אימא.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני…‬
‫קיבלתי הצעת נישואין.‬
‫אני יכולה לקבל את ברכתך?‬
‫אני מקווה שהכול יהיה בסדר.‬
‫אני מקווה שזה מה שהכי טוב בשבילי,‬
‫בשביל אבא,‬
‫ובשביל הרמן.‬
‫אני מאמינה‬
‫שלאלוהים יש תוכנית יפה בשבילנו.‬
‫יבוא.‬
‫ניאלה!‬ ‫-גברתי.‬
‫זה בסדר, את לא צריכה לקום.‬
‫את פשוט זורחת!‬
‫למה את חוששת כל כך?‬ ‫כי מישהו הולך לתת לך טבעת?‬
‫ניאלה.‬
‫יש לך רגע בשבילי?‬
‫אתן לכן לדבר. אני אצא החוצה ואעזור לכולם.‬
‫מה העניין?‬
‫אנחנו יכולות לדבר בחוץ?‬
‫גם פאיק רוצה לדבר איתך.‬
‫אני יודע שזה לא הרגע‬ ‫הנכון לומר לך את זה, אבל…‬
‫זה בקשר לרוג'ר.‬
‫כרגע גילינו את האמת‬
‫בקשר למה שרוג'ר עשה באוסטרליה.‬
‫גם אני לא בטוח לגמרי, אבל…‬
‫סליחה אם אני טועה,‬
‫אבל את שרין?‬ ‫-כן.‬
‫אני פאיק. התקשרתי אלייך אתמול.‬
‫תסלח לי, אני עסוקה.‬ ‫-אני צריך רק רגע.‬
‫תראה, כבר אמרתי לך שהעניין הזה הסתיים.‬
‫בבקשה, כבד את פרטיותי. תסלח לי.‬
‫גברתי.‬
‫גברת שרין.‬
‫אני מבינה שהעבר יכול להיות כאוב.‬
‫אבל בבקשה,‬
‫אנחנו עושים את זה בשביל לעזור לאישה אחרת.‬
‫שרין סיפרה את האמת לבסוף.‬
‫היא אמרה שרוג'ר‬
‫כפה את עצמו עליה,‬
‫שהיא נכנסה להיריון ושעכשיו יש לה ילד ממנו.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫פאיק.‬
‫דיאה.‬
‫ניסיתי…‬
‫לגרום לעצמי לשנות את דעתי‬
‫ולהחליט שאהיה עם רוג'ר.‬
‫אבל מה שאמרתם כרגע‬
‫מקשה עליי מאוד להתייחס אליו ברצינות.‬
‫מצד שני, אין לי דרך לצאת מזה.‬
‫ההחלטה שלי היא סופית.‬
‫תני לי להסביר. זה לא…‬ ‫-אבל…‬
‫זה בקשר לעתיד שלך איתו.‬ ‫-פאיק!‬
‫אני יודעת מיהו רוג'ר.‬
‫אני יודעת.‬
‫אבל…‬ ‫-מותק.‬
‫זה בסדר.‬
‫ניאלה.‬
‫אני מצטערת אם החדשות האלו זיעזעו אותך.‬
‫בבקשה, הזכירו אותי בתפילותיכם.‬
‫ובבקשה, התפללו לכך‬
‫שאצליח לעשות את זה…‬
‫בכל מאודי.‬
‫אני צריכה רגע כדי להתכונן. תסלחו לי.‬ ‫-ניאלה.‬
‫מאחר שכולם נמצאים פה,‬
‫אני רוצה לשאול‬
‫אם בתו של מר רוסלי‬
‫מסכימה להצעת הנישואין מבננו.‬
‫אני מסכימה.‬
‫תודה לאל.‬
‫אז החל מהיום,‬
‫האירוסין רשמיים.‬
‫נקווה שהחתונה תהיה בקרוב.‬ ‫-אמן.‬
‫כעת, ענדו זה לזה את הטבעות.‬
‫תודה לאל.‬
‫אבל לפני שנעבור לארוחה,‬
‫אני רוצה לספר לכם עוד חדשות מרגשות.‬
‫אם הכול יתנהל כשורה,‬
‫בני יתמודד על תפקיד ראש הכפר!‬
‫כן, אנחנו מקווים לתמיכתכם‬ ‫ומבקשים שתיתנו לנו אותה,‬
‫כדי שהכפר שלנו יוכל לפרוח ולשגשג.‬
‫אמן!‬ ‫-אמן!‬
‫עכשיו, בואו נאכל.‬
‫קדימה.‬
‫מה קרה, ניאלה?‬
‫יש לי שאלה.‬
‫אני זוכרת שהאצת בי‬
‫לתת לעצמי הזדמנות לאהוב אותך…‬
‫ואמרת שאתה אוהב אותי.‬
‫אז למה הסתרת מפניי סודות?‬
‫ראיתי שאתה ואביך מרוצים הרבה יותר‬
‫מכך שאולי תהיה ראש הכפר‬
‫מאשר מהאירוסין שלנו.‬
‫ניאלה,‬
‫הסיבה היחידה שאולי אהפוך לראש הכפר‬
‫היא רצונו של אבי.‬ ‫לי אין זכות דיבור בעניין.‬
‫אני רוצה להבהיר לך משהו.‬
‫בין אם אהיה ראש הכפר ובין אם לא,‬ ‫הרגשות שלי כלפייך לא ישתנו.‬
‫אני אוהב אותך גם כך.‬
‫תוכיח את זה במעשים.‬ ‫אהבה היא לא רק הבטחות ריקות מתוכן.‬
‫אני מראה לך את ההוכחה!‬
‫איך בדיוק? בכך שאתה מסתיר מפניי סודות?‬
‫בסדר, אני מבינה שהוא שולט בך.‬
‫אבל בטח ידעת על זה.‬
‫למה לא סיפרת לי?‬
‫שרין.‬
‫אתה באמת אנסת אותה?‬
‫הכנסת אותה להיריון‬ ‫ועשית איתה ילד, ואז פשוט עזבת אותה?‬
‫זה נכון? כן?‬ ‫-כן!‬
‫כן. יש לי ילד איתה.‬
‫אבל לא אנסתי אותה.‬
‫למה לא סיפרת לי?‬ ‫למה הייתי צריכה לשמוע את זה מאחרים?‬
‫זה חלק מביש בעברי, ניאלה.‬
‫נראה לך שאני לא נושא איתי את האשמה?‬
‫נאחזתי באשמה הזאת יותר מדי זמן.‬
‫היו לי רגעים אפלים בחיי.‬
‫אבל עכשיו פתחתי דף חדש.‬
‫העניין סגור. אני לא אעלה אותו שוב לעולם.‬
‫רק אלוהים ואני יודעים את הסיפור.‬
‫אבל אם לא תשני את דעתך בקשר אליי…‬
‫רק אלוהים יכול לשנות את ליבם של בני האדם,‬
‫לא אני.‬
‫- קוסמאס ברג'איה -‬
‫בנית את המרכז הרפואי,‬
‫שיפצת את בית התפילה…‬
‫ועכשיו אתה הולך להתחתן‬
‫עם הרופאה הראשונה של הכפר!‬
‫גאוות הכפר!‬
‫אני יודע שניאלה היא חסודה‬
‫ואדוקה מאוד.‬
‫אני אצטרך רק לומר "אלוהים"…‬
‫והיא תציית.‬
‫ילד טוב!‬
‫- לפח -‬
‫לפני חמישים אלף שנה,‬
‫עוד בטרם שהים פגש בשמיים,‬
‫אלוהים כבר החליט מי תהיה בת זוגך לחיים.‬
‫אז אל תדאג,‬
‫אם נראה לך שכבר פעלת נכון.‬
‫ראשית, שלב הטארוף: תתוודע אליה.‬
‫שנית, בקש הדרכה מאלוהים.‬
‫אתה יודע מה ההבדל בין טארוף לדייטינג?‬
‫לא, אדוני.‬
‫טארוף זה להכיר את המעשים‬ ‫ודייטינג זה להכיר את הגוף.‬
‫וזה אסור.‬
‫עדיין יש לך ספקות?‬
‫בעזרת האל, פעלתי בהתאם…‬
‫להנחיות שציינת.‬
‫אבל בכל זאת, יש לי ספק.‬
‫ואני חושש שהספק הזה‬
‫יפגע בליבו של מישהו, יום אחד.‬
‫אז עדיין יש לך ספק.‬
‫לא אמליץ לך על ספרים,‬
‫כי אני יודע שיש לך ידע רב‬ ‫יותר משלי מאז שסיימת את לימודיך במצרים.‬
‫אז אתה יודע כבר.‬
‫מקום הלימודים אינו מעיד על חוכמה.‬
‫אני עדיין זקוק להנחייתך.‬ ‫-בסדר. העצה שלי פשוטה.‬
‫הרפה מהדברים שמעוררים בך ספקות‬
‫ואמץ את מה שאין לך ספקות לגביו.‬
‫זוהי חוכמתו של הנביא.‬
‫הלב לא יטעה אותך לעולם.‬ ‫הוא מזהה את הדרך הטובה ביותר.‬
‫אם אתה מהסס,‬
‫עצור לפני שתרחיק לכת יותר מדי.‬
‫בסדר?‬
‫לא תוכל לפספס את הנשמה‬ ‫התאומה שלך. זה לא כמו זוג סנדלים.‬
‫הסנדלים שלי עלולים להיעלם.‬ ‫סנדלים אפשר להחליף, אבל לא נשמה תאומה.‬
‫להתראות. שלום עליך.‬ ‫-ועליך השלום. תודה, אדוני.‬
‫אלוהים…‬
‫תודה על מתת האהבה שלך.‬
‫אין תחושה יפה ואדירה יותר ממנה.‬
‫כל מה שאני מרגישה‬
‫מגיע ממך, אלוהים.‬
‫יהיה מה שאני מרגישה אשר יהיה.‬
‫אלוהים,‬
‫אם אתה חושב שאני לא מבינה מהי אהבה,‬
‫הנחה אותי בבקשה, אלוהים.‬
‫בבקשה, הנחה אותי כך שאוכל‬ ‫לתת לאדם הנכון את אהבתי הכנה.‬
‫את האהבה שבאה ממך.‬
‫אני רוצה רק…‬
‫שתהיה מרוצה ממני.‬
‫אני עדיין מחפש את אורך,‬
‫כדי שיאיר את דרך האהבה.‬
‫אם ציפיתי לתמורה על כל מתנה,‬
‫הנחה אותי לתת‬
‫ללא תנאי…‬
‫ולאהוב‬
‫מבלי לאמוד את ההקרבה, אלוהים.‬
‫אם נגזר עליי לאהוב מישהו,‬
‫בבקשה, עזור לי למצוא את הכוח…‬
‫כך שאוכל לאהוב בכנות,‬
‫מבלי לקרוס.‬
‫מהר, מותק.‬
‫תיזהרי במדרגות.‬
‫תדפקי בדלת, מותק.‬
‫שלום עלייך.‬
‫שלום עלייך!‬ ‫-תישארי איתי, תינוקת.‬
‫דוקטור.‬ ‫-ועליכם השלום.‬
‫בבקשה, תעזרי לבתי. אני מתחנן.‬
‫כמה זמן יש לה חום גבוה?‬ ‫-חמישה ימים.‬
‫חכו.‬
‫ראיתם דם על החניכיים שלה, או דימום מהאף?‬
‫לא, אף אחד משניהם.‬
‫טוב. חכו כאן.‬ ‫-בסדר, דוקטור.‬
‫לאט, מותק.‬ ‫-שבי שם.‬
‫לאט, מותק.‬
‫תחזיקי מעמד, תינוקת שלי.‬
‫הלו, דוקטור שינטה?‬
‫אני עם מטופלת עם חשד לקדחת דנגי.‬
‫חמישה ימים של חום גבוה.‬
‫נראה לי שהיא נכנסת להלם.‬
‫היא זקוקה לטיפול.‬
‫אוי, מותק. זה ממש לא טוב.‬
‫את יודעת על מישהו שיכול לתרום טסיות?‬
‫בסדר. תודה רבה, דוקטור.‬
‫מר דדאנג, אנחנו זקוקים‬ ‫לרכב כדי להעביר אותה.‬
‫מייד, דוקטור.‬ ‫-שמור על עצמך, מותק.‬
‫טוב, תני לי לראות.‬
‫תודה לאל, רמת הטסיות שלה עולה.‬
‫היא כמעט לא שרדה את הלילה האחרון.‬
‫למרבה המזל, דוקטור ניאלה הייתה שם‬
‫ועשתה את הדבר הנכון.‬
‫תודה לאל, המצב הקשה חלף.‬
‫היא צריכה רק לאכול יותר כדי להחלים. בסדר?‬
‫תודה. שמעת מה היא אמרה?‬ ‫את צריכה לאכול יותר.‬
‫תאכלי.‬ ‫-עוד כף, מתוקה. ילדה טובה.‬
‫כעת, תסלחו לי.‬
‫תודה, דוקטור.‬ ‫-להתראות.‬
‫ילדה טובה.‬
‫תודה לאל, היא בסדר עכשיו.‬ ‫-תודה רבה לך.‬
‫תודה, דוקטור.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫- מרכזים רפואיים האראפאן -‬
‫בבקשה, שלחי לי את התיק אחר כך.‬
‫דוקטור?‬
‫מר דדאנג.‬
‫אני אצטרף אלייך אחר כך.‬ ‫-בסדר, דוקטור.‬
‫איך אפשר לעזור לך? פוטרי מרגישה טוב?‬
‫תודה לאל, מצבה משתפר בבית החולים.‬
‫תודה לאל.‬
‫אני יודע…‬
‫שאם אספר לך על זה,‬
‫חיי יהיה בסכנה.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אבל אני לא מבינה על מה אתה מדבר.‬
‫רוג'ר תכנן את זה מן ההתחלה.‬
‫אני מוכן להעיד‬ ‫על הפשעים של מר קוסמאס ושל רוג'ר.‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫רוג'ר שיחק בך לאורך כל הדרך,‬
‫כדי להפוך לראש הכפר.‬
‫בכפר אין רבים עם חינוך גבוה,‬
‫ובטח שלא רופאים.‬
‫אם רוג'ר יתחתן איתך,‬
‫זה יעזור לפופולריות שלו.‬
‫אלוהים.‬
‫הוא גם הטביע את הסירה ההיא בכוונה.‬
‫מה?‬
‫זה נועד ללחוץ על מר רוסלי,‬ ‫כדי שיסכים לחתונה שלך עם רוג'ר,‬
‫דוקטור ניאלה.‬ ‫-אלוהים.‬
‫אני ממש מצטער.‬
‫תסלחי לי.‬ ‫-בסדר.‬
‫אימא.‬
‫- ניאלה -‬
‫שלום עלייך, גברתי.‬ ‫-ועלייך השלום, ניאלה. זה פאיק.‬
‫את בסדר?‬
‫ניאלה?‬
‫מה קרה?‬
‫ניאלה, תנשמי. מה קרה? את בסדר?‬
‫הייתי צריכה להאמין לך.‬
‫את בסדר, ניאלה?‬
‫בבקשה, תסלח לי.‬
‫- קוסמאס ברג'איה -‬
‫אני רוצה שזה יטופל.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫ניאלה.‬
‫תודה.‬
‫שלום.‬
‫מה את עושה פה?‬
‫מה זה?‬ ‫-אני רוצה לבטל את החתונה שלנו.‬
‫מה קרה?‬ ‫-אמרת לי שאתה רק קורבן.‬
‫שלא הייתה לך ברירה.‬
‫ואני האמנתי לך.‬
‫למה את מתכוונת?‬ ‫-אתה עבדת על המשפחה שלי,‬
‫וגם סיכנת את חייהם!‬
‫אתה אפילו ניצלת את מצבו של אבא שלי!‬
‫הכול היה רק לטובתך!‬
‫תקשיבי, ניאלה. אנחנו יכולים לדבר על זה.‬
‫ניאלה.‬ ‫-תעזוב אותי.‬
‫ניאלה!‬ ‫-תעזוב אותי!‬
‫מה תעשי?‬
‫אם תבטלי את החתונה,‬ ‫אני אדאג שאת והמשפחה שלך תגיעו לכלא. הבנת?‬
‫אני אשלח אתכם לכלא.‬ ‫-סיימת?‬
‫תעזוב אותי!‬ ‫-בואי הנה!‬
‫הצילו!‬ ‫-תשתקי!‬
‫הצילו!‬
‫אף אחד לא ישמע אותך!‬
‫הצילו!‬
‫תשתקי.‬
‫החיים שלך תלויים בזה.‬
‫אם אחליט להרוג אותך, אעשה את זה עכשיו.‬
‫את תגמרי כמו שרין.‬
‫ניאלה!‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אלוהים.‬
‫פאיק!‬
‫פאיק! תיזהר!‬
‫פאיק!‬
‫לא, ניאלה!‬
‫פאיק!‬
‫מספיק, פאיק.‬
‫אתה בסדר?‬
‫הרמן?‬
‫נפצעת?‬ ‫-לא, אני בסדר.‬
‫- משטרה -‬
‫תיכנס לניידת.‬
‫אני, לפחות, לא דרכתי על אנשים‬
‫כדי להישאר בפסגה.‬
‫תיכנס לניידת.‬
‫- משטרה -‬
‫למה בכלל טרחתי לחפש אותך בכל רחבי הכפר?‬
‫הייתי צריך לדעת…‬
‫שאמצא אותך כאן.‬
‫בזמנו,‬
‫כשבכיתי על קברה של אימי,‬
‫באת אליי‬
‫ונתת לי את שטיח התפילה הזה.‬
‫מאז…‬
‫הוא נשאר איתי תמיד.‬
‫בכל פעם…‬
‫שהתגעגעתי לאימא שלי…‬
‫בכל פעם שהייתי מודאגת…‬
‫בכל פעם שאבי הפליג בים…‬
‫בכל פעם שאני…‬
‫הרגשתי אסירת תודה‬ ‫על כך שיש לי דמות אם כמו גברת אמבאר.‬
‫אני רוצה להתנצל בפניך…‬
‫על כך שציפיתי…‬
‫ליותר מזה ממך.‬
‫לא הייתי אסירת תודה‬
‫על כך שיש לי אח שדואג לי.‬
‫ונתתי לתחושה הזאת להתפתח.‬
‫תודה, פאיק.‬
‫הוא שלך, ניאלה.‬
‫מעולם לא לקחתי בחזרה מתנה שנתתי למישהו.‬
‫תשמרי על עצמך.‬
‫שלום עלייך.‬
‫ועליך השלום.‬
‫קראתי את זה בספר.‬
‫הספר היה על אנשים שדורשים אהבה.‬
‫כשהאהבה מביאה אותך לעולם…‬
‫בסופו של דבר תמצא את ים האהבה שאין לו סוף.‬
‫הספר הזה מספר לנו‬
‫כיצד אנשים פוגעים בעצמם…‬
‫כשהם מצפים לאהוב ולהיאהב.‬
‫אבל אני עדיין מאמינה‬
‫שאם האהבה מתדפקת על דלתכם,‬
‫זה אינו מקרה.‬
‫כי אלוהים שלח אותה אליכם.‬
‫דוקטור!‬
‫מה שלומך?‬
‫ומפני שזו באמת אהבה…‬
‫זה בשבילך.‬
‫אאמץ אותה אל ליבי.‬
‫הזמנה.‬
‫- הזמנה: פאיק ודיאה -‬
‫למרות שלעיתים האהבה נכזבת…‬
‫הבאתי לך אותה אישית.‬
‫היא כמו השמש…‬
‫- חתונתם של פאיק ודיאה -‬
‫והירח,‬
‫והכוכבים שזוהרים ללא לאות.‬
‫כמו הרוח שממשיכה לנשוב.‬
‫כמו נהר שזורם עד אין קץ אל הים.‬
‫והים שמאזין מבלי לשפוט‬ ‫ומאמץ לליבו את כל סודותינו.‬
‫כי השמש…‬
‫הירח…‬
‫הכוכבים…‬
‫והנהרות והימים יודעים…‬
‫שבבוא העת…‬
‫תגיעו לאוקיינוס האינסופי…‬
‫שנקרא…‬
‫אהבה.‬
‫הכול מוכן?‬
‫כן.‬ ‫-אנחנו מוכנים.‬
‫בסדר, בואו נתחיל בטקס.‬
‫בשם אללה.‬
‫מוחמד פאיק אל-חוסייני,‬
‫בנו של עבדוללה חוסני,‬
‫אני משיא אותך בזאת‬
‫לדיאה פראמסטאנינגרום‬
‫בתו של סואי סופראפטו,‬
‫בתמורה למוהר בסך 15 מיליון רופי‬
‫ו-20 גרם זהב.‬
‫במזומן.‬
‫חכו!‬
‫תסלחו לי, בבקשה.‬
‫אני חייבת להפריע.‬
‫סליחה, גברת ליס.‬
‫מה העניין?‬
‫את זוכרת…‬
‫שהלכת למרפאת ההנקה של דוקטור מוטיה‬
‫כדי לקבל חלב אם שנתרם?‬
‫אני זוכרת.‬
‫- מרפאת הנקה -‬
‫- חוזה לתרומת חלב אם -‬
‫חלב האם שנתרם בשביל דיאה פראמסטאנינגרום…‬
‫היה מגברת אמבאר אטמאראנטי.‬
‫אז לפאיק…‬
‫ולדיאה…‬
‫אסור להתחתן.‬
‫לפי החוק המוסלמי,‬
‫בן ובת‬
‫שיונקים מאותה אישה‬
‫נחשבים לאחים,‬
‫ולכן אסור להם להתחתן.‬
‫אני זוכרת שאמרת לי שאני אהבתך הראשונה.‬
‫אבל מסתבר…‬
‫שמצאת את אהבתך האמיתית‬ ‫עוד הרבה לפני שהכרת אותי.‬
‫אל תבלום את רגשותיך‬ ‫כלפי ניאלה במשך יותר מדי זמן.‬
‫ברור שאהבתכם זה לזה‬ ‫היא יצירת מופת יפהפייה.‬
‫סמוך על העיתוי של האל.‬
‫הוא תמיד משיב על תפילות ברגע הנכון.‬
‫הלוואי שיהיו לכם חיים מאושרים ביחד.‬
‫שלום עליך.‬
‫שלום עלייך, גברתי.‬
‫תסלחי לי אם אני לא בא לכאן לעיתים קרובות.‬
‫אבל בכל מקום שבו אהיה,‬
‫תמיד אתפלל למענך.‬
‫- סמפאקה לסטארי, לידה: 17 בדצמבר 1977,‬ ‫מוות: 8 באוגוסט 2008 -‬
‫אני רוצה לבקש את רשותך.‬
‫אני צריך לומר לניאלה משהו.‬
‫ניאלה.‬
‫אני לא יודע כמה זמן…‬
‫התחושה הזאת הולכת וגוברת.‬
‫אולי כבר…‬
‫מהפעם הראשונה שניחמתי אותך, ממש כאן.‬
‫או אולי…‬
‫מאז שנאלצתי‬
‫לעזוב אותך לכמה שנים, כשנסעתי לקהיר.‬
‫אני לא זוכר בדיוק.‬
‫אבל דבר אחד בטוח.‬
‫בקהיר לא יכולתי לישון היטב‬
‫לפני שהייתי בטוח שאת בריאה ושלמה בבית.‬
‫לא יכולתי ליהנות מהאוכל שלי‬ ‫אם לא הייתי יודע מה אכלת באותו יום.‬
‫לא יכולתי להתרכז בלימודים,‬
‫כי תהיתי איך ההכשרה שלך מתקדמת.‬
‫עוד דבר אחד.‬
‫כששמעתי שאת…‬
‫עומדת להתחתן, הייתי ממש הרוס.‬
‫אלוהים טמן את הזרע הזה‬ ‫בליבי ובכלל לא ידעתי זאת.‬
‫אני אוהב אותך, ניאלה.‬
‫לא כאחות.‬
‫האם תיתני לי…‬
‫להיות בעלך?‬
‫אני רוצה לקיים את הבטחתי‬ ‫לגברת סמפאקה ולדאוג שתהיי בטוחה תמיד.‬
‫כל עוד אלוהים ייתן לי לעשות זאת.‬
‫תודה לאל.‬
‫אל תודה לאלוהים עדיין.‬
‫לא אמרתי כן.‬
‫האין שתיקה כהסכמה?‬
‫לדברי נביאנו, שתיקתה של אישה נחשבת להסכמה.‬
‫אתה כזה תחמן.‬
‫אז מה את אומרת?‬
‫כן?‬
‫כן.‬
‫תודה לאל.‬
‫במשך כל השנים האלו למדתי…‬
‫להאמין שהגורל…‬
‫הוא רק מסך שמסתיר את הסוד הכמוס של חיינו.‬
‫יהיה מה שאלוהים מתכנן לי אשר יהיה,‬
‫אני לא חייבת להבין זאת.‬
‫אני צריכה רק להמשיך‬ ‫הלאה ולסמוך על תוכניתו.‬
‫הגורל חשף לבסוף את מה שצפן בחובו.‬
‫זה פקח את עיניי ליופיו,‬
‫ורק אז…‬
‫יכולתי להמשיך הלאה.‬
‫כעת אני מבינה‬
‫שאני לא צריכה לפקפק בהחלטותיו,‬
‫כי בסופו של דבר…‬
‫הן תמיד מובילות לזמנים טובים יותר.‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬