Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- God morgon, fröken! - Fröken Pam! Förlåt att jag är sen!
- Det ska inte hända igen. - Det hoppas jag.
Slå dig ner.
Idag ska vi öva på dansen inför skolfesten.
Para ihop er efter sittplatser.
Pojkar och flickor, vi börjar med tvåminutersdansen.
John, du dansar med Mary, okej?
Le!
John var min första kärlek.
Trots hans sura attityd kunde jag alltid få honom att le.
Jag visste inte så mycket om John, men ju mer jag umgicks med honom,
desto mer lärde jag känna hans riktiga jag.
Jag fick veta att han sällan ler eftersom han är ledsen.
Det var därför jag lovade att göra honom glad varje dag.
Jag älskar dig.
Det sägs att om man ser mot himlen
och önskar sig något
så går önskan i uppfyllelse.
Vet du varför? Eftersom man är vänd mot Gud.
Så här gör man.
Kom igen, vi provar.
Det här är min önskan.
Så småningom blev varje dag en livstid.
Jag vill vara ditt livs man.
Mary, vill du gifta dig med mig?
Ja!
Du kan nu kyssa bruden.
Äntligen är vår kärlek evig.
När jag är med John känns allting rätt.
Han tar alltid hand om mig.
Därför blir jag glad av att ta hand om honom.
Ja?
Hur går det?
- Mary är en bra elev. Det går jättebra. - Ja, jättefint!
Jag har stora drömmar i livet.
En av dem är att bilda familj med John.
För jag vet att han en dag kommer att bli en underbar pappa.
Men allt är förstås inte lätt. Varje ögonblick är inte lyckligt.
Le, hjärtat!
Man måste fatta svåra beslut. Man måste göra uppoffringar.
Men allt är för familjens skull.
För att man avgett löfte som man och hustru.
- Älskling, var ska vi ha det här? - Var du vill.
I nöd och lust…
Jaja, jag möblerar väl då.
- Pappa, farfar är här! - Han ska ut!
Vänta.
Gå till ditt rum.
Att älska honom även när det är svårt.
- Vad gör han här? - Jag vill bara att ni ska komma överens.
Du vet vad den mannen gjort mot mig.
- John! - Nej!
Särskilt de dagar då det är svårt att älska honom.
Ett, två, tre, le!
- Vänta. En till. - Får jag se?
Det behövs inte, hon vet vad hon gör. Kom nu!
Ibland undrar jag…
Le! Ett, två, tre!
Om inte i det här livet, skulle du ändå välja mig
i nästa liv?
God morgon!
Ja, tack, Hannah. Genast.
God morgon, älskade John!
- Skriv ut fil A åt mig. - Okej.
Är Ningning ledig?
Varför frågar du om Ning?
Varför inte bara säga: "Tack, älskling, för den fina frukosten!"
Ning är här, men min matlagning ger dig tur.
Jag vet att du har en viktig dag idag.
Hallå? Vad pratade du om i gruppchatten?
Vet du vad. Vi har pratat om det här.
Vem som helst utom Vivian! Så enkelt är det.
Ta tillbaka det, då. Vänta lite. Aus! Aus, snälla.
- Pappa pratar i telefon. Sluta. - Jag tar det.
- Kom. - Så. Hon kan inte ha det kontot. Jösses.
- Förlåt, pappa. - Tack!
Pappa.
Imorgon har jag min föreställning på skolan.
Pappa, kan du inte komma?
Ja?
Pappa, jag har skrivit pjäsen. Jag ska spela också.
Helt själv!
Titta!
SAGAN OM DRAKFAMILJEN
Pappa, du borde komma. Kom i tid. Men det viktigaste är att du kommer.
Jag kommer alltid. Jag var ju med på uttagningen till fotbollslaget.
Men jag kom ju inte med i laget.
Den här gången är det jag som är stjärnan. Jag lovar.
- Hej då! - Hej då, mamma!
- Älskling, glömde du inte nåt? - Just det! Tack!
Expansionen i Asien har skett gradvist och reaktivt.
Vi agerade först när inofficiella återförsäljare
började frakta lådor med vår whisky till andra regioner.
- Enligt Johns plan ska vi därför… - Ursäkta mig.
Lucio, berätta nåt vi inte vet.
Är inte det här exakt detsamma
som jag föreslog tidigare för expansionen i Östasien?
Nej. Enorm skillnad.
Din plan bygger på en lansering i Japan.
Vår plan är mer praktisk:
Lansering samtidigt i Sydkorea, Taiwan, Indonesien
och Malaysia.
Är inte det lite väl försiktigt?
Vi borde gå direkt på den största whiskymarknaden.
Hellre försiktig än dumdristig.
Hermie, är det inte jag som är affärsutvecklaren här?
Varför involverades inte jag?
Vi involverar dig ju nu genom att bjuda in dig till mötet.
Ursäkta.
Ursäkta mig.
Går det bra? Hannah, hämta lite vatten.
- Mår du bra? - Jag tål nog inte Vivians ego.
Jättekul.
Vi ajournerar mötet.
Jag ställde in ett annat möte för det här.
Det kanske är en hjärtattack! Tänk på mig och din son!
Vem är du? Min fru, eller?
Jag säger bara det Mary lär säga när hon får höra om ditt tillstånd.
Det är bara halsbränna. Säg inget till henne.
Hannah?
Vad står nu på schemat?
Ja, sir. Du har dansrepetition om tio minuter.
- Sir Lucio planerade det. - Nej. Ställ in det.
Vi kan inte ställa in det.
Vi måste ha bästa uppvisningen på chefens födelsedagsfest.
Då kommer du äntligen att få din omtalade befordran.
Befordran!
- Lägg av, hörni. - Sir, vem är Hermies gullgosse?
Ni har samma födelsedag och horoskop.
Han ser dig som sin egen son. Om han kunde så skulle han amma dig.
Det är klappat och klart.
Dessutom ska Hermie snart gå i pension.
Har du inte sett?
Han tappar löständerna hela tiden. Han måste suga in dem när han pratar.
"John." Så håller han på.
Ja, vi vet att han står på dödens tröskel.
Det är därför han luktar som en gammal gubbe. Han stinker mint.
Och de blommiga skjortorna.
Som om han kan dölja lukten med sin Lito Atienza-look.
Bara för att jag klär mig ledigt är jag Lito Atienza?
Får jag inte ha den på min födelsedagsfest?
Sir, jag menade bara att jag verkligen gillar din skjorta.
Blommig, precis som på Hawaii.
Vad förskaffar mig den äran?
Jag är inte här för dig, utan din chef. Vi måste prata om vem som ska sägas upp.
- Då så. - Sir.
Jag skojade bara. Jag älskar Hawaiiskjortor.
Snälla, skona mig.
Den där tårtan ser dödlig ut.
Mamma, det är bara morotskaka. Det är ändå grönsaker i.
Påminn Hermie om hans medicin.
Mamma, när går flyget? Jag kan be Wally att köra dig.
Det behövs inte. Jag tar en taxi.
Glöm inte att skicka bilder och videor från Austins pjäs, okej?
Gumman, kan jag få en gaffel?
John fyller år nästa vecka. Jag ska överraska honom.
Han vill bara vara hemma och koppla av, så jag tänkte ordna hans favoritmat.
Du kanske kan laga din gryta, mamma? Han älskar verkligen ditt recept.
Snälla, för hans skull. Det kan vara din present till honom.
Han skulle bli så glad.
John, John, John. Han är allt du pratar om.
Vad hände med toppeleven från kockskolan?
Hon som jagades av internationella restauranger.
Har du sett henne?
Säg åt henne att tänka lite mer på Mary.
Sätter du alltid John först får du aldrig följa dina drömmar.
Mamma, apropå det…
- Jag har inte berättat för John än. - Har du inte sagt det?
Det har ju gått jättelång tid!
Säg inte att du har ändrat dig.
Hjärtat, tänk på dig själv för en gångs skull.
Och nu, sir Hermie, kommer en särskild gåva till dig.
Männen från säljavdelningen, ledda av John Ramiro Nuñez,
i en chockerande dansuppvisning!
Heja John! Kör hårt!
Heja John! Energi!
Mer energi! Ge allt!
Tillåt mig.
Jag ber om ursäkt.
Du ska alltid förstöra.
Det var roligt.
- Madame, hör du mig? - Ja, bara bra. Och tårtan?
Ja, de rullar in tårtan nu. Här kommer den.
Har den äran idag
Har den äran, har den äran
Har den äran idag
Tack så mycket!
- Jag vill tacka ekonomiavdelningen. - Chefen, det är ju dina pengar.
Ja, det är det ju faktiskt.
Och tårtan är från min gudson. Från John och Mary.
De gav mig den här underbara tårtan.
- Du ser överraskad ut. - John, du ser överraskad ut.
Visste du inte att det var en gåva från din fru?
Men hur mycket jag än uppskattar ert sällskap
så närmar jag mig pensionsåldern.
Sånt är livet. Det är ödet.
Vissa historier måste ta slut för att ge plats åt nya.
Jag har funderat länge på vem som kan ta över expansionen i Asien.
För det är lackmustestet, sista steget mot att bli VD.
Då var det dags.
Den chansen vill jag ge vårt hemliga vapen.
En ny person som verkligen har visat framfötterna.
Ny?
Miss Vivian Pastrana.
Va? Nej, men Hermie? Jag?
Va?
Bättre lycka nästa gång.
Tack!
Vi hörs snart, madame.
- Ja, och? - Jag kan inte tro det! Tack!
- Skål för Vivian! - Skål!
Hermie.
Du är full, John.
- Vi kan prata imorgon. - Varför vänta?
Jag undrar bara en sak. Vi tar det nu.
Varför befordrade du inte mig?
- John, vi pratar imorgon istället. - Nej, för fan. Jag vill veta nu!
Det är en enkel fråga. Kom igen!
Inte den tonen, tack.
Vi har druckit och du är min gudson, men du ska ändå visa mig respekt.
Vet du varför jag inte valde dig? Just på grund av den där attityden.
Du är hetlevrad. Du är arrogant.
Vad ska du göra i Kina? I Korea? Tävla i arrogansmästerskapen?
Jaså?
Är det så du ser mig?
Wow.
Är det därför du valde den där bimbon
som inte kan nåt annat än att se söt ut och klä sig sexigt?
- En mallgroda som tror att hon är nåt. - Du har aldrig gett henne en chans.
- Hon är bra, som du. - Bra?
Wow.
Chefen, jag tror inte mina öron. Du, av alla människor?
Är det tacken? Efter allt jag gjort för företaget?
- Kom igen, chefen! - Jag råder dig att sova ruset av dig.
Skitsnack! Jag säger upp mig.
Du känner mig, John.
Jag springer inte efter folk som vänder mig ryggen.
Men eftersom du är min gudson ska jag låtsas att jag inte hörde det där.
Ingen hörde nåt.
Du kan ta tillbaka det med stoltheten i behåll.
Förlåt! Sir. Chefen.
Kan vi prata om det här först?
Ledsen, men jag har bestämt mig.
Sir!
Chefen.
Fan! Skit!
Helvete!
Jag gav allt för företaget.
Helvete!
Fan!
Hej.
Nån sa att du behövde påfyllning.
Och…
…det gör du väl?
Skål för din framgång.
Ursäkta.
Jag undrar en sak.
Är du arg på mig för att jag stal ditt jobb
eller för att jag stal din far?
Vad fan menar du?
Kom igen, John. Jag har känt dig sen dag ett.
Men tro det eller ej,
Jag trodde det skulle bli du.
Du är min idol. Visste du inte det? Min arga idol.
Säg mig…
Slog jag min idol i hans egen sport?
En avskedskyss.
John!
Ta det lugnt. Fatta inga förhastade beslut.
- Vi kan ta ett glas, om du vill. - Glöm det.
SON
Hallå, John?
Min son?
Idol, tror du att mamma och pappa är lyckliga?
Jag vill att de ska vara lyckliga för evigt.
Jag vill inte se mamma ledsen varje dag.
Aus…
Du är vaken. Spelar du tv-spel?
Nej, pappa. Jag väntade på dig. Han sa att du var på väg hem.
- "Han"? Vem då? - Min idol.
- Idol? - Min idol. Idolen. Han.
- Var kommer den här ifrån? - Jag fick den ju i julklapp av Ningning.
Vet du vad, pappa? Jag bad min idol att uppfylla din önskan.
Vad svarade han?
"Visst, Austin. Den kommer att uppfyllas."
Din idol ljuger.
- Min önskan gick inte i uppfyllelse. - Han sa: "Oroa dig inte.
Den kommer att uppfyllas."
Du vet bara inte vad din riktiga önskan är.
Varför skulle jag inte veta det?
Vet du vad? Det är läggdags. Sov nu.
Sov nu.
- Vart ska du med min idol? - Jag tar ut den så att du kan sova.
Austin…
Förlåt mig.
Vi pratar så sällan nu för tiden.
Pappa har varit väldigt upptagen på jobbet de senaste veckorna.
Månaderna.
Pappa.
De senaste åren.
När jag inte kom med i fotbollslaget slutade du att tycka om mig.
Det är inte sant. Du. Säg inte så.
Det är inte sant. Okej?
Pappa, jag vet att du inte är stolt över mig.
Men min idol sa att imorgon, på föreställningen,
kommer du att bli stolt.
Varför tittar du så där på mig?
Min idol och jag är så här tajta.
Okej.
Sov nu.
Se så.
God natt.
Pappa?
Min idol sa att du borde prata med farfar Nestor.
Sluta ignorera hans samtal.
God natt, pappa.
Älskling?
Jag vet att du är ledsen.
Jag vet att du har väntat på en befordran.
Men man vet aldrig.
- Hermie kanske har andra planer för dig… - Hur visste du?
Hur visste du?
Vem berättade?
Hannah, eller hur?
Hon har glappat igen, inte sant?
- Jävla glappkäft! - Älskling.
- Skyll inte på Hannah. - Vänta.
- Jag ville bara… - Vänta.
- Jävla glappkäft. - Älskling.
Det ordnar sig.
Det finns många möjligheter. Det går bättre nästa gång.
Mary, sluta. Jag vill inte prata om det.
Snälla.
Det är Austins stora dag.
Hannah skjutsar honom, men vi måste gå dit, okej?
Ja ja, jag vet! Sluta tjata.
Tänker du ha den där?
Duger inte den?
Ta nåt annat. Det ser ut som om du ska på begravning.
Har du glömt? Du köpte den här till mig utomlands.
Jag tar en annan.
John, jag har tänkt på en sak.
Du fyller ju år snart.
På din födelsedag
kanske du vill bjuda in Nestor?
Va? Menar du allvar? Tänker du bjuda in honom?
Det var bara ett förslag, inget måste.
Vi har redan bråkat om det här. Den mannen är död för mig.
- Han övergav mig och mamma. - Jag vill bara att ni ska försonas.
- Varför då? - För din sons skull!
- Så att han inte växer upp och… - Vadå?
Och aldrig lär sig att förlåta.
Jag vill inte vara med om att du gör ett misstag
och aldrig blir förlåten.
Det är ju absurt. Skitsnack.
När börjar föreställningen?
Klockan två.
Jag har något att berätta, John.
Jag borde ha berättat för länge sen.
Vad är det här? Alla dina saker från kontoret?
Jag sa upp mig.
Hermie lurade mig, för fan.
Det aset.
Slutade du för att du inte blev befordrad?
Nej, jag slutade för att han inte befordrade mig.
Det är skillnad.
- Vem säger upp sig för en sån sak? - Vem gör det inte?
Du tänkte inte ens. Du agerade i affekt igen.
- Du tänkte inte på mig och din son. - Affekt?
Jag tänker alltid på dig och Austin.
Du vet hur viktig befordran är för oss. Han fick mig att tro att allt var bra.
Jag gjorde allt. Men han valde den där bimbon.
- Kom igen. Det var min befordran. - Hallå, Hannah?
- Jag skickar en video till dig. - Va? En video?
- Lägg på. Vi pratar. Hannah, kom igen. - Varför tar du min telefon?
Vi pratar ju. Lägg…
- Vad fasiken? - Lägg ner den!
- Kom igen! Ge mig den. - Vänta lite! Sluta!
Lägg ner den, sa jag.
Det är inget. Vad tittar du på?
Det är inget. Jag gjorde inget. Hon kom till mig.
Du ska inte tro på allt du ser.
Jag gjorde inget särskilt, sen kom den där bimbon in.
Du måste tro mig, Mary. Tro inte på den där videon. Inget hände.
Vi var fulla.
Det betydde inget, okej?
Jävla as.
Heja Austin!
Heja Austin! Le!
- Tro mig. Det var hon. Jag… - Stanna bilen.
Nej. Vänta, älskling. Snälla, Mary.
- Släpp mig! - Jag skulle aldrig göra så.
- Stanna bilen! - Nej, vänta. Lyssna.
Jag skulle aldrig göra så. Jag älskar ju dig och Austin!
Jaså, du älskar oss?
Mary, lyssna på mig, snälla.
Har du någonsin älskat mig?
Älskling…
Släpp mig! Jag måste ut!
- Skit! - John!
Mary?
Mary!
Nej… Mary!
Frontalkrock i hög hastighet.
- Syster? - Sir, du får inte komma med in.
- Men hon är ju medvetslös. - Du får vänta utanför. Jag är ledsen.
- Jag ska bara se om… - Vänta här.
- Kan du kolla… - Ja.
- Stanna här, tack. - Okej, jag stannar.
Födelsedatum?
4 augusti?
Utför hjärt-lungräddning.
Ge adrenalin.
Tidpunkt för dödsfall, 15.00.
Jag beklagar.
Nej!
Mary!
Min…
Min fru…
Hon dog, och jag…
Jag…
Och jag…
Jag…
Förlåt mig, Mary!
Fan. Jag önskar att det var jag.
Förlåt.
- Sätt dig ner. - Förlåt.
Ge den till mig.
Du ska få lite vatten.
Hannah, hämta lite vatten.
Det var många "förlåt" där.
Om ändå dina ursäkter kunde få Mary tillbaka.
Hårt av mig?
Det får du tåla.
Bara så att du vet…
Mary tänkte på dig till sitt sista andetag.
Hon planerade en överraskningsfest till din födelsedag.
Hon borde ha prioriterat…
Vad?
Prioriterat vad?
Inget.
Jag måste gå.
John?
Du drömde.
Du kallade nån för din "idol".
Kom, så klär vi på oss. Vi ska till Austins uppvisning.
Tänker du ha den där?
Duger inte den?
Ta nåt annat. Det ser ut som om du ska på begravning.
Det är ju min begravning.
Mor?
John. Austin bor hos mig ett tag, okej?
Varför då?
Pappa. Jag ringde mormor.
Jag måste tillbaka till skolan.
Vem ska laga lunch åt mig? Vem ska köra mig till skolan?
- Wally är ju inte här… - Jag kör dig till skolan. Inga problem.
Pappa, jag vill inte sluta som mamma…
Det är bäst att Austin bor hos mig.
Det är svårt för sörjande barn som inte har nån att prata med.
Det är inte bra för honom att se dig så där.
Pappa, du får låna min idol.
Be alltid till honom, okej? Han sa att han vill vara din vän.
Du kan få honom.
Jag älskar dig.
Hej då.
Mormor.
Nu går vi.
Så ja.
Det var så du gjorde.
Du charmade mig med ditt leende.
Vad skrattar du åt?
Ville du också ha ett glas? Det är slut.
Kom, kompis.
Här får du. Drick.
Du dricker ju inte.
Du bröt ditt löfte till grabben.
Hördu du.
Du kommer att göra ännu en människa besviken.
Du får folk att hoppas, men du följer inte upp.
Vilken nolla du är.
Vet du vad, "idolen"?
Jag är besviken.
Jag brukade tro på dig.
Jag brukade till och med be.
Tillls du…
…tog mina nära och kära ifrån mig.
Varför pratar jag med dig? Du är bara en bild.
John.
Jag ska klargöra en sak.
Jag lovade inte Austin att hans mamma skulle överleva.
Sir?
Gick det bra?
Kom.
Du är tung. Försiktigt.
Vad fan?
Sir, du har nog druckit för mycket. Jag kommer tillbaka en annan dag.
- Jag ska gå. - Nej, vänta. Kom hit.
Sir?
Förlåt, jag trodde att du var min sons idol.
Jag pratade med honom och trodde att du var han.
- Vad är det som är så kul? - Du kallade mig "idol".
Ungarna kallar mig också det. Idol.
För att jag kan laga trasiga glödlampor.
Men egentligen heter jag Jess. Trevligt att träffas.
Jag är elektriker på Austins skola.
Jag är bara här
för att din fru bad mig att hänga upp de här lamporna.
För din födelsedag nästa vecka.
Mary?
Ja. Jag beklagar, sir.
Varför skulle jag fira min födelsedag när hon är borta?
Så varför är du här?
Bra poäng.
Förlåt. Jag är rätt korkad ibland.
- Då går jag. Du behöver ju inte mig. - Nej! Kom här!
Vad hette du nu igen? Jess? Idol. Idolkillen.
- Du kan kalla mig det. - Kom, idolkillen.
Kom! Jag har ingen att dricka med. Nej, vänta. Jag hämtar en åt dig.
Idolkillen, det här är bra.
Single malt whisky från mitt jobb. Smaka!
Skål.
Tänk på levern.
Jag har ett förslag. Mary har ju redan betalat mig för idag.
Hur kan jag göra dig glad idag?
Vet du vad jag vill?
Jag vill…
Jag vill träffa
min fru.
Jag vill…
…prata med henne.
Bara en enda dag.
Kan du ordna det?
Kan du det? Naturligtvis inte. Eller hur?
Om jag var hon
vore jag tacksam att du köpte whisky istället för blommor och ljus.
Men om jag var Gud skulle jag inte återuppliva din fru.
Det är sant.
Varför skulle Gud göra nåt för mig?
Kom igen. Jag menade inte så.
Självklart är du viktig för mig, John.
Men om du får allt du vill så lär du dig inget.
Då bättrar du dig aldrig.
- Va? - Du ska få något annat.
Jaså? Vadå? Vad ska jag få av dig?
En dag till.
För att rätta till alla dina misstag.
Jag tar dig tillbaka till dagen före olyckan.
Vad sägs om det?
Men jag gör det på ett villkor.
Vadå?
Någon måste dö den dagen.
Men om du rättar till allt och räddar Mary så får du välja.
Vem ska dö i hennes ställe?
Visst. Menar du allvar?
- Seriöst? - Någon måste dö.
Varför då?
Varför måste nån dö?
Är inte du idolkillen? Kan du inte fixa det?
Ingen dör och alla blir glada.
John.
Lyssna noga, okej?
Din mamma…
Vet du varför jag tog henne fastän du blev så arg på mig?
För att hennes tid i världen var över.
Hennes lidande skulle ta slut.
Och du blev stark och framgångsrik
eftersom din mamma dog.
Hennes död blev din inspiration, John.
Du är den du är för att hon dog när du var ung.
Jävlar.
- Hur visste du det? - Jag är din sons idol, sa jag ju.
Nå, vem vill du byta henne mot?
- Austin? - Jävla skitstövel. Naturligtvis inte!
Självklart inte Austin.
Förbannar du mig? Du vet att det inte är bra.
Varför inte…
…nån brottsling?
- Typ någon… - Jag vet vad du tänker. Nej.
De måste sona sina synder först.
Nej, tack. Jag har redan planer för dem.
Vad sägs om det här?
Nu menar jag allvar.
Vad sägs om…
…jag?
Du?
Jag är villig.
Ja, jag är villig.
Jag är villig att dö nu, så länge…
…du räddar min fru. Kan du göra det?
Är vi överens?
Du måste vara säker.
Är vi överens? Jag börjar nyktra till.
Överens.
John.
Jävlar.
Shit.
Kör hårt sen, okej?
Var är John?
- Kom igen. Vi måste fokusera. - Vänta. Jag hämtar kvällens stjärna.
Nu gäller det!
Du verkar ha konsumerat för mycket av vår produkt…
Aj. Vad är det?
- Var är vi? - På kontoret. Chefens födelsedagsfest.
- Ja? - Ja.
- Så han fyller år idag? - Ja, det är ju därför vi är här.
Han gjorde det.
- Det här har redan hänt. - Va?
- Jaha, déjà vu! - Nej, inte déjà vu!
Han spolade tillbaka tiden till dagen innan Mary dog.
- Har Mary dött? - Ja.
Men det kommer inte att hända längre, jag ska rädda henne.
Det här är fantastiskt! Lyssna, kompis.
Jag bad min idol att spola tillbaka tiden så att jag dör istället.
- Vänta, vem är din idol? - Min idol!
- Jesus Kristus! - Jaha, din idol! Just det!
Jag sa: "Ta mig tillbaka. Jag kan dö istället. Det får inte hända."
- Jaså? Intressant! - Det här är exakt…
- Förlåt, sir. - Du måste tro mig!
Ser jag ut som om jag ljuger? Jag pratade med honom.
Oj, det var lite hårt, förlåt mig, men
är det här en ursäkt för att slippa uppträda?
- Är det inte vår tur härnäst? - Jo.
- Det kommer att hända en sak. - Vad?
Du tappar kjolen så att kalsongerna syns.
De är röda.
- Va? - Kom nu.
Nu kommer en särskild gåva till dig.
Männen från säljavdelningen, ledda av John Ramiro Nuñez,
i en chockerande dansuppvisning!
Chefen! Älskar dig.
Kom igen!
Tillåt mig!
Herregud.
- Ja! Visst var det bra, sir? - Bra jobbat!
Har den äran idag
- Hur visste du det? - Har den äran idag…
Hur visste du att jag skulle tappa kjolen och att kalsongerna var röda?
Du måste inte tro mig, men jag vet vad som kommer att hända.
Jag vet det redan. Titta här.
- Jag vill tacka ekonomiavdelningen. - Nu kommer han där att säga en sak.
- Chefen, det är ju dina pengar! - Du ser? Jag sa ju det!
Och tårtan är från min gudson. Från John och Mary.
- De gav mig den här underbara tårtan. - Varsågod.
Men hur mycket jag än uppskattar ert sällskap
så närmar jag mig pensionsåldern.
Den här kan jag.
- Det är din befordran. - Lyssna.
- Jag kommer inte att befordras. - Vad menar du?
Titta bara.
Miss Vivian Pastrana!
Va? Nej, men Hermie. Jag?
Jag kan inte tro det! Tack!
Är du glad?
Skål! Grattis!
Du är faktiskt glad.
- Hermie. - John!
Hur ska jag säga det här…
Du överraskade mig faktiskt.
Jag trodde att du skulle bli arg för att du inte blev befordrad.
Ärligt talat är jag imponerad.
Tack, gudfar.
Jag kanske bara insåg
att vi alla… du vet…
…ska dö en dag, så…
Jag menar, alla dessa erkännanden,
fina titlar, utmärkelser, dem kan vi inte ta med oss i graven.
Det finns viktigare saker i livet.
- Eller hur? - Så sant.
Det är ingen fara med mig.
Jag visste om det.
Visste du om det?
Ja, alltså…
Hermie.
Det här kanske är min sista chans säga det, men…
Jag älskar dig.
Tack så mycket för allt.
Jag älskar dig och har sån tur som har dig som gudfar.
Tack så mycket. Jag glömmer dig aldrig, chefen.
Tack!
Tack, chefen.
- Lucio? - Ja?
Spola. Det börjar stinka.
Hur visste han att jag…
Sir…
När kan vi prata om min befordran?
- Jag är väldigt bra på mitt jobb. - Tvätta händerna.
- Hej! - Hej!
Låt mig gissa. Du är här för att ge mig påfyllning.
Du tog orden ur munnen på mig.
Kom igen, John. Det är ju fest. Vad gör du?
- Tömmer du skrivbordet? - Ja, jag måste hem till min fru.
Kom igen, John.
Är du arg för att jag blev befordrad?
Nej.
Du förtjänar det.
Du förtjänar det mer än jag.
Kom ihåg, Vivian, när du har en egen familj,
sätt dem alltid först.
Prioritera inte jobbet.
John…
- Oj. - Aj! Vad fan?
Vad är det med dig? Är det inte det du vill?
Är det inte därför du är på mig, för att du vill ha mig?
Wow.
Förlåt, men är det så jag framstår?
Förlåt. Det var inte meningen. Så…
Inget illa ment, men jag älskar min fru, okej?
- Du. - Sir!
Allt bra här ute?
- John! Fatta inga förhastade beslut. - Vänta lite.
- Lägg dem här. - Så här?
Ser du? De gick inte sönder. Det gjorde de förra gången.
Men inte nu, för jag kan ändra historen. Här…
Mary?
När började du låtsas sova?
Det gör jag alltid…
…när jag vet att du är på dåligt humör.
Varför pratar du inte bara med mig?
Du kan säga:
"John,
om du inte skärper dig blir det inget rajtantajtan."
Rajtantajtan?
Det var så länge sen min mamma sa det.
Din skojare. Du får mig alltid att skratta.
Du skrattar så mycket att du kissar i byxorna.
- Jag ska kittla dig tills… - Sluta! Jag kissar på mig!
- Du svarade inte på frågan. - Jag kissar på mig!
- Va? - Du har inte svarat på frågan än.
Berätta.
John…
Jag pratar inte med dig längre, för jag vet att du inte lyssnar.
Har jag varit så avstängd?
Seså.
Du borde sova.
Du är väl inte trött redan?
Hurså?
- Inget rajtantajtan för dig! - Inte rajtantajtan.
Inte än.
- Kvällen är ung. Vi går ut. - Va?
Kom igen, älskling!
Jag såg ballongerna där nere.
Vi ska ju fira, eller hur? Du har väl ordnat fest?
Vi har inget att fira. Du blev ju inte befordrad.
Än sen?
Kom igen. Ningning är här. Austin sover.
- Vi går ut! - Vad finns det att fira?
Vad menar du? Det här!
Du och jag.
Du är här. Jag är här. Vi.
Det finns väl inget bättre att fira?
- Kom nu! - Jag har pyjamas på mig. Jag ska sova.
- Jag vill inte. - Byt om, då.
- Kom igen! - Nej.
- Sätt ner mig! - Kom!
- Vad nu? - Kom!
- Vad gör du? Herregud. - Kom!
Vad tänker du på?
Det sägs att efter en alltför lycklig dag gråter man oavbrutet nästa dag.
Så här brukar du inte vara.
Har du något att berätta?
Jag bara… Kom hit.
Min son?
Försiktigt, det är varmt.
- Du då? - Det här är till mig.
Tack till er båda för det ekonomiska stödet.
- Du har kvar klockan, ser jag. - Prova den.
Varsågod.
Den är vacker.
Den är din.
Nej, Austin ska få den. Som en släktklenod.
Min son.
Jag har spillt för mycket tid. Kan du förlåta mig?
Ja.
Jag har inte tid att vara arg längre.
Jag förlåter dig.
Vad är det, pappa?
Austin…
Lyssna på mig.
Du vet vad jag alltid brukar säga.
- Att jag vill att du spelar fotboll. - Ja?
Glöm det. Okej?
- Glöm det! - Okej.
- Följ ditt hjärta. Okej? - Okej.
- Vill du spela piano? - Ja.
- Hur säker är du? - Hundra procent.
I så fall ska du spela piano så länge du lever.
- Tack, pappa! - Är det okej?
Du är bäst.
En sak vill jag be dig om.
När jag är borta vill jag att du spelar på min begravning.
Begravning?
Alltså när du är död?
Det är ju om jättelång tid.
Vi har gott om tid.
- Säg att du gör det. Okej? - Okej.
Och lova mig…
…att ta hand om mamma, okej?
Okej.
Jag älskar dig. Jag älskar dig så mycket, min son.
Jag älskar dig, pappa.
- Det var där jag friade till dig. - Ja.
Kom igen. Vi önskar oss nåt igen.
Gode Idol, låt mig vakna upp till ännu en dag.
Jag vill vara med min familj länge.
Jag lovar att bättra mig.
Jag ska älska bättre.
Jag är inte redo.
John, vad fan pratar du om?
Va?
John?
- John! - God morgon!
- Akta händerna. Han övade ju nyss. - Nej, det gjorde han inte.
Han hjälpte mig att laga frukost.
Får jag se.
- Vad tycker du? - Vänta. Tvätta händerna.
Pappa, kan du tvätta mammas händer?
- Nej, varför… - Kom nu, man måste tvätta händerna.
Pappa, kan du kyssa mamma? Kyss henne!
Bara en kyss? Vad sägs om en kyss och en kram?
- Okej, jag provar de här brända… - Förlåt! Det är kaos i trafiken.
- Kom. Vi blir sena. - Ning, hans saker.
Förresten! Jag ska skicka en video.
- Video? - Video? Vad då för video?
Hans uppvisning! Du skulle ha sett. Den var episk!
- Hur episk? - Så här!
- Så! Kom nu. Vi är sena. - Hej då!
- Glöm inte Austins grejer. - Självklart.
Jaså, episk, minsann.
Det vill jag se.
Var det så?
Du har betett dig ovanligt sen igår kväll. Vad är det?
Ingenting.
Jag går ner och fixar min present till Austin.
Jag väntar på dig.
Jag är klar! Nu går vi! Älskling?
Vad är det här?
Hur länge har du planerat det här?
Ska du iväg?
Tänker du lämna mig?
Den har stått där i flera veckor. Jag tänkte berätta efter din födelsedag.
Asian Culinary Institute i Singapore?
Austin har kommit in…
…på Singapores musikhögskola.
De tog bara in fyra elever. Han är den enda filippinaren.
Så jag tänkte: "Jag kanske ska prova att söka jobb där."
Och, tro det eller ej, jag fick ett.
Som om det var menat av Gud. Men vet du vad, John?
Det fick mig att inse…
…att jag klarar det.
Att jag fortfarande har nåt att erbjuda.
Vad…
Vad tänkte du göra?
Ta med Austin?
Lämna mig, båda två?
Så vadå…
Lämnar du mig?
John, det är bara Singapore.
- Du kan komma på besök. - Besök?
Varför berättar du först nu? Varför sa du inget tidigare?
Men hur, John?
Hur ska jag berätta nåt för dig?
När du inte är upptagen…
…har du för mycket att tänka på eller är trött eller arg.
- Du har aldrig tid att lyssna. - Du chockade mig.
Gör inte så.
John, jag är inte blind.
Jag vet att alla andra ser att jag har gjort allt för dig.
Men ibland kan jag inte låta bli att undra. Vi är ju gifta…
Kan vi inte båda…
…stötta varandra?
Varför är det bara jag som stöttar dig?
Bara jag som ger dig luft under vingarna? Kan vi inte flyga tillsammans?
Det var ju ditt val.
Ja, men jag vill också vara där uppe med dig.
Ibland kan jag inte låta bli att undra vilken roll jag spelar som din fru?
Ska jag bara laga mat, tvätta och ta hand om barnet?
John…
Jag vill också uppfylla mina drömmar.
Förstår du det? Jag vill inte bara vara din fru.
Jag vill vara min egen person.
Jag vill vara hel.
- Jag vill känna det. - Betydde gårdagen ingenting?
Det var bara en kväll.
Det förändrar inte allt.
John…
Snart börjar Austins föreställning.
Kom, så går vi.
Herregud!
Vem där?
- Du är här. - Vem är det?
- Förlåt, sir. Nu blir du chockad igen. - Idol?
Förlåt, Jag trodde att ni åkt redan. Glöm att du såg mig.
Tvinga mig inte att dricka igen.
- Då ramlar jag kanske ner från trädet. - Hörde du det där?
Hon tänker lämna mig, så allt det här var meningslöst.
- Vad är det om? - Sir?
- Vad menar du? - Jag skulle ju dö i hennes ställe.
Men varför ska jag offra mig om hon ger sig av?
Då var allt förgäves. Du är en bluff. Allt vi pratade om var meningslöst.
Du är inget annat än en bedragare.
Jag som trodde att du skulle lära dig nåt. Ger du upp så lätt?
Är du precis som du alltid varit?
Tänker du bara på dig själv? Prioriterar dig själv över dem?
Om hon lämnar dig så backar du ur?
Så det var barnet John jag pratade med?
Den egocentrerade John?
Han som inte vet hur man älskar?
Vill du ändra dig?
Okej. Då tar jag henne sen.
- Hon ska ju ändå lämna dig. - Nej.
Jag menade inte så, Idol.
- Inte? - Nej!
Jag blev bara…
…förvirrad, eftersom det inte blev som vi pratade om.
Du är väl Gud?
Du borde veta hur jag känner, eftersom jag är människa.
Varför gör du det så svårt för oss? Berätta vad som ska hända!
Sluta plåga oss! Berätta! Varför gör du det så svårt?
Sluta plåga mig. Säg bara: "John, det är över.
- Det är kört för dig! Bara dö!" - John!
Vad tusan?
- Jess. - Hej.
John! Förlåt. Min man kände inte igen dig. Gick det bra?
Du skulle ju hänga upp lamporna efter att vi åkt.
Jag vet. Jag trodde att ni hade åkt.
Men det är ingen fara.
Han frågade bara vad han ska göra om han inte blir upplyst.
Va?
John, kom nu.
John.
Sir.
Berätta för Gud vad du väljer. Vi har ont om tid.
Då så. Ta hand om dig.
Okej, jag tar tillbaka det.
Ta mig i stället, Idol.
John?
Vad pratar du om?
Jag bara bad till Gud.
Va?
- John? - Jag bad om att du ska överleva.
Älskling…
Lova mig…
…att ni åker.
Gör allt som du vill, okej?
Lova mig
att se till att Austin blir en stor pianist.
Okej? Och…
Lova mig att alltid påminna honom om
att hans pappa älskar honom.
- Snälla. - John.
- Jag förstår inte. - Lova bara, älskling. Snälla?
John…
Vad som än händer…
Tappa aldrig tron.
John.
John!
John.
- Du lever! - John.
Tack! Du överlevde! Vi överlevde!
Du lever.
Jag älskar dig, Mary.
Förlåt mig.
Jag lovar dig…
…att aldrig mer göra dig ledsen.
Tack, Idol.
Tack!
- Mary är här! - Här kommer hon. Vad fin du är!
Bra. Vi sitter här. Vi höll en plats åt dig.
Mamma! Var är pappa?
Aus!
- Kom! - Pappa, du kom! Du höll vad du lovade!
Min älskade pojke.
Gör ditt bästa, okej? Lycka till!
Kör hårt!
Det är klart att jag gör mitt bästa. Du är ju här.
Från och med nu ska jag alltid komma.
- Okej? - Okej.
Den här har jag fått av pappa. Din farfar. Men den passar bättre på dig.
- Den är lite tung. Vi kan ta på den sen. - Nej, pappa.
Jag lägger den på pianot.
Jag spelar ännu bättre när jag fått en present av dig.
- Jag älskar dig, grabben. - Jag älskar dig mer, pappa.
Mina damer och herrar, snart börjar vi. Varsågoda och sitt.
Okej.
Nu är det dags. Kör! Lycka till! Vänta.
Så där, ja. Nu kör vi!
Lycka till!
- John är här! - Han kom!
- Det blir restaurang sen. - Ja, han får bjuda.
Mina damer och herrar, pojkar och flickor,
låt mig presentera Sagan om drakfamiljen,
skriven och regisserad av Austin Nuñez!
Heja Austin!
Älskar dig!
Heja Austin!
Låt mig presentera Drakfamiljen! Storebror Drake!
Lillebror Drake!
Och Hennes Majestät Drakdrottningen!
Och slutligen Hans Kungliga Höghet Drakkungen!
Jag förbereder för krig. Ungar, håll er undan.
Ni får förlåta pappa Drake. Han är en väldigt upptagen kung.
En självbiografi!
Mary, jag kan filma. Njut av föreställningen, du.
- Han är arg igen! - Han är arg för att han är trött.
Han har jobbat från dag till natt och natt till dag!
Tidpunkt för dödsfall, 15.00.
Häxan har rätt.
Om vi älskar pappa Drake
måste vi acceptera och älska honom för den han är!
Precis som han sa.
Idol?
Är det dags nu?
Klockan är tre.
Idol…
Måste det ske?
Kan vi inte bara låta bli?
Kan vi inte…
Låt det inte ske, jag ber dig.
Snälla?
Det kan du väl ordna? Du är ju Idolen, eller hur?
Jag menar, kan vi inte…
Jag vill inte dö än, för…
Jag vill bara få krama min son.
Och…
Jag måste gottgöra min fru. Jag lovar.
- Låt det inte ske, snälla. - John.
- Mitt villkor var tydligt. - Snälla, jag ber dig.
Snälla. Jag vet.
Snälla.
Du vet, Mary kommer att få ett bra liv.
Hennes framtida restaurang kommer att hjälpa så många människor.
Och Austin, han blir en berömd pianist.
Han kommer att ge otaliga konserter. Och tillägna dem sin far.
De kommer att inspirera så många.
Och du blir deras inspiration, John.
- Och allt det kommer att hända eftersom… - Jag är borta.
Tror du inte på mig?
John.
Idol…
John.
Tro på mig. Allt ordnar sig.
Consummatum est,
John.
Jag lyfter dem till dig.
Gå in nu.
Finalen närmar sig. Din son är ju stjärnan.
Jag är så stolt över dig, Austin!
Vad duktiga de är!
Jag tillägnar min pjäs till mamma och pappa.
Vad gulligt!
Var är pappa?
Här! Aus!
Pappa?
Pappa!
John?
- Pappa? - John!
John!
När folk frågar vem min första kärlek var
så säger jag alltid John.
John var den första jag älskade, och jag vet säkert,
jag känner det i mitt hjärta, att han även är den sista.
John trodde att om man tittade mot himlen
och önskade sig något
skulle önskan gå i uppfyllelse.
När jag såg mot himlen brukade jag önska
att John skulle vara lycklig.
Jag ville inte se honom ledsen.
Men det är annorlunda nu.
Nu önskar jag att jag slutar vara ledsen,
så att han blir lycklig.
Och jag hoppas att du varje dag ska känna hur mycket jag älskar dig, John.
Nu förstår jag…
…varför vi möttes så tidigt i livet.
För att vi inte fick bli gamla tillsammans.
Du sa åt mig att aldrig tappa tron.
Älskling, det är svårt för mig att tro.
Men jag lovar
att inte tappa tron…
…på den sanna och eviga kärleken.
KÖKSMÄSTARE MARY NUÑEZ ÄGARE AV HONEY JOHNNY
PIANISTEN AUSTIN NUÑEZ OM SITT LIVS SYMFONI
Titta! Hej!
Vem stirrar du på, John?
På farfar John?
Mamma, vi vill inte fastna i trafiken.
- Okej. - Kom!
- Vi ses nästa vecka. - Ta hand om er.
- Ja. - Ta hand om dig, gubben.
Hej då, John-John!
Hejdå, farmor!
Undertexter: Kristin Ahnlund