Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
POSLEDNÍ NORMÁLNÍ LIDI NA ZEMI
NĚJAKEJ CHLAP
MRTVÍ LIDI
Ahoj.
Jmenuju se Bonnie.
Tuhle písničku...
jsem jí tehdy zpívala,
když nemohla usnout,
aby se uklidnila.
Tohle je pro tebe,
Zeo.
Víš, jak ti říkají?
Monstrum Nym.
Co to zpíváš, holka?
To mi zpívala Bonnie.
Když jsem nemohla usnout.
Tos měla vidět.
Bonnie byla jedna věc,
ale to, co jsme udělali Bonovi...
Bože. To bylo nechutný.
Skoro za hranou.
Zabiju tě.
Vážně? A jak to uděláš?
A ty si fakt myslíš, že vím, kde Princ je?
Hloupý děcko.
Moment.
Ty nevíš, kde Princ je?
Většina z nás ho nikdy neviděla.
No. Blbý.
Jo.
Blbý.
O 10 LET DŘÍVE
Jo.
Výborně. Teď jsou všichni mrtví.
Jo. Zastřelili jsme je.
To se stává.
Ašvaganda.
Co?
Přírodní doplněk stravy.
Má uklidňující účinky. Jsou tam bylinky.
Jenom říkám,
že nevypadáš moc klidně.
Jednou nás dostanou.
Posloucháš mě?
Takhle to dál nejde.
Nemusíš tu zůstávat.
Nikdy jsem tě o to nežádal.
- Bono? - Ne.
Mě z toho vynech.
Ašvaganda.
Dokud je Princ naživu, není v bezpečí.
A my?
Já?
To bys všechno zahodil? Po tom všem...
Ašvaganda.
Nemůžu ji ztratit. Jasný?
Nemůžu.
Znáš Sekci. Nemůžeme ji ochránit.
Ne před ním.
Zeo!
Sakra.
Měla jsi čekat v autě.
Našla jsem kaktus.
- Co? - Ten je fakt škaredej.
- Ty jsi škaredej. - Hele!
Nemůžeš přijít do Sekce neozbrojená.
Co je s tebou?
Jo, ale...
Ale co?
Ale Felix byl úplně sám.
Felix?
Jo.
Vážně?
Cink!
Dobře. To už stačí.
Bono?
Pozor na Felixe!
Ticho. Zítra máš trénink.
Uklidíme to, jo?
Mám vás ráda!
Jo. Jo. My tebe taky.
Ona nás jednou zničí.
Sekce nepřestane, Nyme.
Ty ho znáš.
Proto ji trénujeme.
Co když ji Princ najde?
Co když jí řekne pravdu? Co pak?
Jsme venku díky ní. Aby žila.
- Nic víc nemůžeme udělat. - Tady nejde o nás.
Zea to může celé ukončit.
Prince. Sekci.
- Všechno. - Je jí 12.
Ty víš, proti čemu stojíme.
Princ je monstrum.
A Zea...
dokazuje, že Princova moc má určité meze.
Kaktus...
Mrtvoly si nevšimne,
ale kaktusu...
Monstrum?
To z ní děláš ty.
Pak je na čase se bát.
Ty nechceš umřít.
Hej. Poslouchej mě.
Já nevím, kde je...
- Co ode mě do prdele chceš? - Ticho.
Zeo, Zeo, Zeo!
Prostě jenom ticho.
Zeo! Já nevím, kde je!
Tak jo, někdo to ví. Jasný?
Kdo?
Bonovi.
Bono a Bonnie jsou mrtví. Princ je zabil.
Ne, nezabil!
Do háje! On je nezabil! Jsou naživu!
- Proč mi pořád lžete? - Já ti nelžu.
Nemám důvod ti lhát, proboha!
Oni tě k němu můžou dostat. Jasný?
Vypni to.
Vypni to!
Sakra. To bylo těsný.
Zbláznila ses?
Jo.
Kde jsou?
Dobře...
To je fakt znepokojující.
byla jedna věc...
... ale to, co jsme udělali Bonovi...
Do háje.
Nazdar.
Zeo?
Jsi celá od krve.
To je otázka?
Ne.
To je skutečnost.
Ty jsi hajzl.
To je skutečnost.
- Jak dlouho už to je? - Dva roky.
Zestárl jsi.
Myslíš?
Jo.
Nikdy jsem tě neviděla tak...
slabýho a starýho.
- Jsem rád, že jsi tady. - Přestaň.
- Zeo... - To není moje jméno. Prosím, Nyme.
Nemůžeš aspoň předstírat, že máš všechno pod kontrolou?
Mám kávu.
Co?
No,
nabízím ti kávu.
To se dělá, když máš společnost
a máš všechno pod kontrolou.
Ne?
To myslíš vážně?
Zastřelíš mě,
nebo ti mám dát kávu?
Našli tě?
Vždycky mě najdou.
Jakmile to uschne, že?
Ještě dřív.
To je krev.
Jdu se umýt.
Je to divný, takhle mě vidět?
Čisté ručníky jsou v...
Já vím, kde jsou.
Hajzle.
Taky jsi mi chyběla.
Kde jsou ostatní?
Bonnie a Bono?
Kde jsou?
Bonnie.
Bono a Bonnie jsou mrtví.
Princ je zabil.
Nyme?
Jo, slyšel jsem tě.
Bylo to těžký?
Sehnat kávu?
Nerad chodím ven.
Jo.
Protože jsi asociál.
A bez tebe to bylo ještě těžší.
Tak ještě že jsem zpátky.
Vážně?
Myslel jsem, žes odešla, abys měla normální život.
Jo. Přesně tak.
A tvoje jizvy?
Spíš to vypadá, že pořád hledáš Prince.
Překvapuje tě to?
Ten hajzl zabil moje rodiče.
A Bonovy.
Bona. Bonnie.
Všichni jsou mrtví.
No ne?
Každopádně.
Nezapomněla jsem.
Nechal sis její kytaru.
Hodí se k výzdobě.
- Mám rád teplé. - Teplé barvy.
Studené k tobě nejdou.
- Ty zmrde. - Nenadávej mi.
- Naser si. - Proč jsi tady?
Proč sis nechal její kytaru?
Bonnie je mrtvá.
Nechápu, co ode mě chceš.
Chci to vidět v těch tvých chladných očích.
Bonovi?
Kde jsou?
Zeo?
Ahoj, Bonnie.
Vyrostla jsi do krásy.
Přišla jsi pozdě.
Všichni jsou mrtví.
Zabili jsme je.
Jo.
Ty a já, Boo.
Kde jste byli celou dobu?
V Sekci. Kde jinde?
Co vám to udělal?
Chyběla jsem ti?
Jasně že jo.
Nikdy jsi nás nehledala.
Myslela jsem, že jste mrtví.
Ne.
Ty trdlo. My jsme dost živí.
Máme puls a tak.
- Proč vás Princ... - Nezabil?
Nechtěl nás zabít.
Jen potrestat. Jenom nás potrestal.
I když... ne tak úplně.
Mně nikdy nic neudělal.
Ale...
musela jsem se dívat.
Jo. Přesně tak.
Dívat.
Sakra.
Mrzí mě to, Bono.
Už je to dobrý.
Přesně tak!
Stálo to za to.
Protože tady je! Nymova velká...
Zea.
Neměla jsi sem chodit.
Opustila jsi nás.
Myslíš, že jsem vás nechtěla hledat?
Jasně, že chtěla.
Bylo mi 12, Bonnie.
Když vás našli. Byla jsem jenom děcko.
Tehdy jo. Ale teď stojíš tady a já vidím jenom...
jeho.
Monstrum.
Tohle jsi.
- Měla jsem vás hledat. - Zbláznila ses?
- Zea je větší než my. - Bonnie, prosím.
Nikdy jsem ho neviděla slabého.
Nyma. Nikdy ho nic neobměkčilo.
Pak jsi přišla ty.
A najednou jakoby se něco probudilo...
Může se to pokazit,
protože je tu něco, na čem mu záleží.
- Necítím nenávist, Zeo. - Já taky ne.
Všichni jsme Nymovy oběti.
O čem to mluvíš?
Ty víš, čí oběti jsme.
Počkej...
Princovy?
Jo.
Mezi jinými.
Takže proto ho hledáš?
Ty si myslíš, že tvoje rodiče zabil Princ?
Věřil bys tomu, Bono?
Promiň. Zamyslel jsem se. Trochu jsem...
Nikdy ti to neřekl, že?
Bože. Jsem v šoku.
Co mi nikdy neřekl?
Princ tvoje rodiče nezabil.
Co to má znamenat?
Chceš to vědět?
- Mám ti to... - Bonnie!
Už se neovládáš.
Jenom tě varuju.
Přeháníš to.
Nech mě!
- Bono? - To nepomůže.
Jo... ale v podstatě souhlasím.
- Lhali jste mi. - Hej!
- Jenom jsem tě chránil. - Tak kdo je zabil?
Nikdy jsem nepochopila, co na tobě viděl.
Ve mně to nikdy neviděl.
I když nejsi výjimečná.
Nejsi krásná.
Mohla bych tě mít, kdybych chtěla.
Byl to Nym.
Co když ji Princ najde?
Co když jí řekne pravdu?
Jak jsem mohla být tak pitomá.
Kurva.
Drž hubu, Nyme.
Vidím tě.
Dobře.
Věděl jsi to?
Podívej se na mě.
Věděl jsi, že jsou naživu?
Jo. Byli moc daleko.
Přišel jsem pozdě.
Je to pravda?
Fajn.
Díky.
Víc nepotřebuju.
- Můžu... - Držet hubu!
To můžeš.
Nezabiješ mě.
Ty už jsi mrtvý.
Doufám, že se teď stydíš.
Zeo?
- Můžu... - Vypadni!
Pustíš mě dovnitř?
Myslím to vážně, Nyme. Zůstaň, kde jsi.
Nevěděl jsem o tobě.
Neposlouchám tě.
Nikdy jsi neposlouchala.
Uvědomil jsem si až pozdě, co mi udělal.
Ne. Zapomeň na to.
To není Princova vina. Je to tvoje vina.
- Jen tvoje. - Věděl jsem to už tehdy.
Proto jsem tě zachránil.
Mám ti poděkovat?
- Beze mě bys nebyla naživu. - Pořád jsi hajzl.
Ale aspoň upřímnej.
Upřímnej?
- Vážně? - Hrabala ses mi v počítači?
- Vadilo by ti to? - Víš, jak mocná je Sekce.
Tvoje rodiče by zabili tak jako tak.
Kdybych je nezabil já, tak by je zabil jiný agent.
Jenže ten by tě nenechal naživu.
To snad není možný.
Ty hajzle.
Nejsi můj hrdina. Můj zachránce!
To kvůli tobě je všechno tak moc v prdeli.
Já. Ty.
Já. Ty. Bonovi. Všechno. Všechno kvůli tobě. Je to tvoje vina.
Ale všechno potom, od toho dne, jsem dělal všechno jenom pro tebe.
Rozumíš? Snažil jsem se.
To z tebe nedělá hrdinu.
O mě tady nejde.
Pro mě už bylo pozdě.
Ale ne pro tebe.
Moji rodiče?
Nepamatuju si, jak zněl hlas mojí mámy.
Nevím,
jaký bylo objetí mýho táty.
A nikdy to nezjistím.
Protože na to je pozdě, Nyme.
Chápeš?
Mám tě nechat o samotě?
Vždycky jsi chtěla být sama,
když jsi byla naštvaná.
Nejsem naštvaná.
Jenom jsem skončila.
S tebou. Se Sekcí. S Princem. S Bonovými.
Jste všichni tak strašně hnusní.
Je mi z vás špatně.
Myslel jsem, že nám o něco jde.
Kromě Sekce nebylo nic.
Bylo mi 16, když mě Princ poslal zabít tvoje rodiče.
O tobě se nezmínil.
Nevěděl jsem, že tam bude dítě.
Nebyla jsi důležitá.
Vedlejší škoda.
Když jsem tě uviděl, bylo pozdě.
Tvoji rodiče...
Nemohl jsem to změnit.
Ty nestojíš za nic.
Bonnie a Bono. Ti byli skuteční.
Ať už s nimi udělal Princ cokoliv...
Zbyla jen nenávist.
Ostatní jim vzal.
Bonnie tě vážně milovala.
Víš to?
Měl jsem tebe.
Ale nech toho. Kecy!
Znám tě.
Nym nade vše
Chtěl sis dokázat,
že nejsi jenom kus hovna.
Ale přesně to jsi.
A bez lidí, jako jsi ty,
by byl svět lepším místem.
Tak proč mě prostě nezabiješ?
Vždyť si to zasloužím.
Aspoň si to uvědomuješ.
Neodpovídáš mi na otázku.
Lepší svět...
Kdyby byl svět tak jednoduchej,
nebyli by lidi tak složití.
Ty jseš ale básník.
Snažím se.
Já taky. Nezabiju tě.
Žij s tím.
Víš,
fakt jsem rád, žes řekla pravdu.
Fakt super.
Jo. Že jo?
Je to lepší?
Vrátíš se teď?
Hej!
Dej jí chvilku, prosím.
Skončili jste?
Ona tady umře, Bono.
A ty mě nech.
Ne.
Co?
To je ale hajzl.
Musíte mě nechat jít.
Jasně.
To stačí. Mám toho dost.
Měl to dát tobě, ne mně, já vím.
To přece není moje vina.
Tak mě z toho vynech.
Pořád mě někdo do něčeho tahá.
Tak mi řekni, kde je Nym.
Dobře.
Dobře... To bylo nečekaný.
Jeho smrt nic nezmění.
O něho mi nejde.
Chci Prince.
Princ tvoje rodiče nezabil.
Jo, to byl Nym. Ha há! Ještě si vzpomínám.
Celé je to větší než Nym.
Ten ať si klidně umře.
Ty nevíš, kde je Nym.
Najdu ho.
Pošlu vám jeho polohu.
Ale vy musíte najít Prince.
- Zvládnete to? - Jo.
Zvládnu cokoliv.
Nevěřím ti.
Nemůžeš se dívat, jak umírá.
Tak mě zabij.
Zeo.
Mám pro tebe radu.
Než něco řekneš, zhluboka se nadechni.
- Bonnie. - Mlčela jsem dost dlouho, Bono.
Teď je na čase promluvit.
To tě nikdy nenapadlo, že?
Nikdy ses neomluvil.
- Ani teď. - Tohle chceš?
Omluvu?
Tenhle rozhovor nechci znovu vést.
- Proč ne? - Neudělá mě to lepším člověkem.
Tak prostě odejdeš?
Nebudu se s tebou hádat.
Moje košile je ti moc velká.
Ne. Sedí mi.
Můžeme si promluvit?
- Naser si. - Zeo, prosím.
Teď si dám drink.
- Co? - Napiju se.
Co to piješ?
To, co se pije, když chceš, aby byl někdo snesitelnější?
V tomhle domě není žádný alkohol.
Zeo?
Alkohol.
To není alkohol.
- Tak co? - Etanol.
Proč je to zelený?
Destiloval jsem chlorofyl ze špenátu.
Pod světlem zčervená.
Někde jsem to vyčetl.
A je to pravda. Ale neměla bys to pít.
Etanol je pořád alkohol.
- Na to nebudu reagovat. - Teď jsi to udělal.
- Etanol je jedovatý. - Jako bych nebyla imunní.
Proč bys měla být imunní na etanol?
A...
Co?
- Co? - Takové ticho tady bylo.
Proč bych měla být imunní vůči nějakýmu etanolu?
Ty víš, proč jsem imunní vůči etanolu?
Myslel jsem, že se nechceš hádat?
Nebo to z tebe dělá lepšího člověka?
- Naser si. Naser si. Naser... - Nenadávej.
Dobře.
Že bych byla imunní vůči etanolu,
protože nějakej hajzl strávil 10 let svýho života tím,
že se mě snažil otrávit vším možným?
- Je to možný? - Neškodný množství.
- Co? - Bylo to neškodný množství.
Zeo.
Nechápu, proč jsi tak naštvaná.
Otrávil jsem tě jenom trochu.
Jak to zní?
Takhle si vybuduješ toleranci vůči neurotoxinům.
Pane bože.
Doprdele práce.
Žádné nadávání.
Vyliž si.
Normálně by mě to naštvalo.
Ale naštěstí...
jsi imunní vůči etanolu.
Hajzle.
- Jen počkej. - A na co?
Zeo.
Polož ho.
Nebo co?
Nebo se naštvu.
A to nechceš.
Díky.
Tohle tě naštve?
Pitomej kaktus?
Je pro mě důležitej.
Ty si nevzpomínáš?
Felix?
On ještě žije?
Staral jsem se o něho.
Ahoj, Felixi.
Mluvila jsem s tím kaktusem víc než s tebou.
Nikdy jsem nevěděl, co říct.
Kaktus taky ne.
Ale vždycky jsem tě rád poslouchal.
Bylo to...
cenné. Tak nějak.
Ty jsi ta poslední, komu bych chtěl ublížit.
Jenom jsem...
přišel pozdě.
Ty to nechápeš.
Nejsem šťastná.
Tak něco změň.
Myslíš, že jsem to nezkusila?
Odešla jsem.
Opustila tě.
Chtěla jsem normální život.
Ale nejsem jako ostatní.
I když jsem se snažila,
tak jsi vyhrál.
Jsem přesně taková, jakou sis mě udělal.
Jsi jiná.
A to není dobrý!
Je to na nás vidět.
Víš, co je tvůj problém?
Nikdy jsi nepochopil, co ti chtěl život říct.
A to?
Nebuď hajzl.
Nedívej se na mě tak, Felixi.
Neobtěžujte se.
Zvedněte to.
Zapomněl jsem na něco?
Co myslíš?
Ach, Bonnie.
Ještě mluvím.
Slyšíš to, že jo?
Promiň.
Bono.
Hej!
V pohodě?
Jo.
Jenom úplně nevím,
proč jste tady.
Skoro bych zapomněl.
Naše schůzka.
Ale i tak vás rád vidím.
Vždycky je mi potěšením.
- Nám taky. - Mně ne.
Nemám ti to za zlé, Bono.
Někdy je to pro mě těžké být s ostatními.
Cítím se nepříjemně.
Jako bych tam nepatřil.
Všichni jsou tak uzavření.
Nic nesdílí.
A přesto si spolu sednou do sauny.
Nazí.
Vedle sebe.
Potí se na sebe.
Úplně bez studu.
Nechápu to.
Vážně.
Nechápu je.
Sauny?
Jo.
Sauny.
Pardon.
Nevěděl jsem, že jste tady.
V pohodě.
Zrovna jsme se bavili o saunách.
Tak já zas půjdu.
Když už tu jsi...
tak jim seber zbraně.
Nechtěl jsem rušit.
Já vím.
Mně nerušíte.
Jenom jsme...
Vážně si myslíte, že jsem si nevšiml?
Ale Bonnie,
moc...
není jen autorita.
Moc...
je i ochota být násilný.
Vidím ti to v očích.
Ale vidíš to v těch mých?
Princi, prosím...
Kde je?
To nevíme.
Ale zjistíme to.
Zea.
Řekne nám, kde je Nym...
když jí řekneme, kde jsi ty.
Takže takový je plán?
Takový je plán. Jo.
A není tak hloupej.
Máme to promyšlený.
Najdeme je oba.
Zeu i Nyma.
Ale neřekneme ti jak.
To víme jenom my.
My víme víc než ty.
A znalosti jsou taky způsob moci.
Nemůžeš nás zabít.
Bono, prosím.
A když je najdete,
zabijete je oba?
Jo.
Taková je obecná představa.
- Že? - Zabijeme je.
Zeu i Nyma. Pro tebe.
Ty taky, Bono?
Jo.
Je pro tebe důležitá.
Zea.
Důležitější je pro mě Bonnie.
Ne.
Drž se Zei.
Zea.
Nechceš, aby umřela.
Je tu něco vtipného?
Mám takový sen.
Opakuje se.
Každou noc.
Stojím pod mostem.
Dívám se nahoru.
A tam někdo stojí.
Maličký.
Na zábradlí.
Vypadá, že chce skočit.
Tak křičím.
Hej!
Neskákej! Nezabíjej se!
Ale...
On se nehýbe.
Neskáče dolů.
Tak začnu utíkat.
Utíkám, jak nejrychleji umím.
Utíkám.
Utíkám, protože mám strach.
Bojím se, že skočí.
A ani nevím proč.
A pak se dostanu nahoru.
A on je pryč.
Říkám si, že skočil.
Tak...
vylezu na zábradlí
a podívám se dolů.
Tam dole někdo stojí.
Maličký.
A něco křičí.
Nerozumím mu,
ale pomalu to začínám chápat.
Hej!
Neskákej!
Nezabíjej se!
Nezabíjej se.
A to...
to je vtipný.
Co?
Zea.
Ona ho zná.
Ten sen o mostě.
Ona nemusí žít.
Zea a já...
my už sníme.
Ty...
jsi mistrovské dílo.
Mám Tinder.
- Co? - Tinder. To je...
Jo, já vím, co je to Tinder.
A co s tím mám dělat?
Chceš si povídat nebo ne?
Tak reaguj na to, co říkám.
Mám Tinder
a používám ho...
dost.
Fajn.
- Fajn? - Fajn.
Takže ti to nevadí?
Je to trochu riskantní.
Díky tobě se umím bránit.
Řekni "prosím".
Co to děláš?
Vzala jsem ti časopis.
Řekni "prosím".
Prosím.
- Prosím co? - Prosím, Zeo, vrátíš mi můj časopis?
Ne.
Nechce se mi.
Tak teda ne.
Má mě to ohromit?
Aspoň jsem upřímná.
Jsi ráda?
Za co?
Konečně máš důvod mě nenávidět.
Ne.
Určitě?
Kéž bych to nikdy nezjistila.
I když je to pitomý.
Kéž bys...
mohl být pořád sám sebou.
Jako jsi byl vždycky.
Takže ne.
Nejsem ráda.
Spíš naopak.
Jsem sama.
Protože jsi vrah.
- A ty? - Co já?
Kolik lidí jsi zabila?
- To byli... - Zlí lidi?
Kteří museli umřít,
aby byl svět lepší?
To tě trápí, že?
Že se neřídíš svou vlastní ideologií.
Ale kdybys na chvíli zapomněla
na všechny ty tvoje falešné morální zásady,
slepou etiku, všechny ty romantické sny...
Co by zbylo?
Co jsi?
Co bys byl radši? Zea...
voják v zahradě,
nebo zahradník ve válce?
Tvoje slova.
Vím, co jsem.
Jsem to, co zbylo.
To, co jsi zanechal ty.
Voják v zahradě.
S krví na rukou.
Mám válku v hlavě.
Spokojený?
Tohle jsi chtěl slyšet?
Vyrostli jsme v Sekci.
Bonnie.
Bono.
A já.
Naše životy měly smysl,
jen když jsme vzali život někomu jinému.
Tak nás to učili.
Nikdy jsem tomu nevěřil,
ale taky mi to bylo jedno.
Svět je zlý.
Takže je jedno, co mu uděláš.
Přišlo mi to všechno nesmyslný.
Svět se točí dál.
Zlí lidi dělají zlé věci...
A čas...
obojí vymaže.
A pak jsi přišla ty...
chyba v mé logice.
Rozbíjíš mé chápání světa,
protože nemůže...
nemůže být všechno tak špatné,
když existuje někdo jako ty.
Krása.
Navzdory všemu šílenství.
Sakra.
Díky.
Nezabiješ mě.
Už jsi mrtvej.
Prosím. Bono.
Nyme!
Sakra.
- Musíme odsud vypadnout. - Co?
- Udělala jsem chybu. - O čem to mluvíš?
Nepřemýšlela jsem. Byla jsem naštvaná.
Musíme vypadnout.
- Zabijou tě. - Kdo?
Bonovi. Aby mi řekli, kde je Princ.
Až budeš mrtvej, tak mi řeknou, kde je.
Posloucháš mě?
- Bonovi jdou sem. - Já vím.
- Znám tě. - Tak proč jsi pořád tady?
Tady umřeš. Chápeš?
- Pitomej plán. - Nesobeckost?
Zabijou tě, ty idiote!
Ty jsi důkaz, že jeho moc má meze.
Jsi jeho slabina.
- Takže když umřu... - Ty víš, že to s ním neskonči!
- Znáš Sekci! - Znám Prince.
A když ho zabiju? Co pak?
Budeš žít.
Ty to nechápeš.
Problémem není Sekce. Ani Princ.
Problém nejsi ani ty.
Zničil jsi mě.
Vzal jsi mi všechno.
Všechno, Nyme.
A pak...
jsi mi dal všechno.
Můžu tě nenávidět.
Měla bych tě nenávidět.
Ale pravda je...
že nemůžu.
Nikdo mi není bližší než ty.
Nikdo mi nikdy nebude bližší než ty.
Nemůžu tomu uniknout.
Protože mě to ničí.
Kdekoliv.
Tak si to uvědom.
Ne že bych tě nenáviděla.
Nenávidím sebe.
Za to, že tě miluju.
Kurva.
Nenadávej.
Nechal sis její kytaru?
Jo.
Fakt si myslíš, že to zvládneme?
Bonnie a Bono?
- Tak jako dřív? - Musíme to zkusit.
Dlužíme jim to.
Máš plán?
- Nemáš, že? - Netuším, jak to všechno dopadne...
ale funguje to tak,
že se můžeme ohlédnou zpět, co jsme udělali špatně,
a pak to udělat lépe.
Lépe?
Jo.
To není tak těžký.
Protože jsme špatní?
To chceš říct?
Nejsme.
Nikdy jsme nebyli.
V tomhle...
šílenství.
Jsme v pohodě.
Upřímně.
Ne dobří, ale...
v pohodě.
Takže.
Zkusíme to.
Zůstáváš?
Jo.
Zvládnu to.
Získám je zpátky.
ZKOUŠKA SPOJENÍ ÚSPĚŠNÁ! ZÍSKÁVÁM POZICI.
Odkud to máš?
- Ze třídy. - Vrať to zpátky.
Nikdy jsem nebyl ve škole.
Trochu jsem se rozhlížel.
A teď jsem tak trochu smutnej.
Už to skoro mám.
Nepatřím sem.
Tohle nikdy nebyl náš svět.
To není pravda.
Byli jsme si dost blízcí.
Zea a Nym? To nikdy nebylo skutečný.
Pro mě bylo.
Žij dál v představách.
Jo.
Je to tam pěkný.
- Protože se na mě tak nedíváš. - Jak se na tebe dívám?
Jako by to nebyl můj svět.
Jako by ses bála, že si toho všimnou.
Co ode mě chceš?
Můžu si něco přát?
Prosím.
Myslím, že ty jenom existuješ.
Protože je těžký žít.
Takže kdybych si mohl něco přát...
Já nežiju?
Ne. Samozřejmě že ne.
Ne jako Zea.
Že?
Tak jsem to nemyslel.
Myslíš, že jsem tohle chtěla?
Jak mám s tímhle žít?
Jak?
Je tam ještě místo?
Jaký místo?
Tam.
Kde jsem se schovávala.
Hluboko v tobě.
Hned vedle Zei.
Pustíš mě tam, nebo tam nepatřím?
Cink!
- Tady jsi. - Ne, Bono.
To skutečné je před tebou.
Tohle je můj svět.
Můj taky.
Nejsi o nic lepší než Nym.
Jak to můžeš říct?
Ty a Nym...
nechali byste celý svět shořet,
jen aby byla Zea v bezpečí
Já se hroutím.
Pod tím vším, co z tebe zbylo.
A ty?
Ty se na mě jen tak díváš.
A miluješ ji.
Dost!
Podívej se na mě.
Tohle jsem já!
Víc vám toho dát nemůžu.
Nikomu z vás. Nikdy nebudu ona.
Prosím, ne, Bonnie. Prosím.
No tak, Bono. Zabij mě.
Ne!
Zabiju je.
Zabiju je. Oba dva.
Nemůžu tě znovu ztratit.
Ne kvůli ní.
Nemůžu.
Zemřou.
Proč vlastně?
Součást výcviku.
Všechny ty malé byty.
Nedají se odhadnout.
Vstupy nedávají smysl.
Ani východy.
Jsou moc těsné a zároveň otevřené.
Takže se tu tak trochu ztrácíme.
Je to...
trochu hloupý.
Musela jsem objednat veškerý nábytek.
Jo. Já taky.
Vtipný.
Jo.
Jsem ráda, že sis ji nechal.
Její kytaru.
Nikdy jsem to nepochopil.
Hudba.
Vždycky to bylo spíš tvoje.
Hudba tě vrací zpátky.
Na pár minut zmizí všechno ošklivé.
Na ničem nezáleží.
Protože hudba je krásná.
A to je to důležitější.
Zmizet. Nechat být.
Nechat být...
Ne všechno musí být válka. Nyme.
Sakra.
Jo.
Bravo.
Nejsem spokojenej.
Super.
Mám otevřít dveře?
Mohli bysme je nechat venku.
Ahoj.
Dobře. Bravo.
Chcete něco na pití?
Ne. Chceme vás zabít.
Nym má kávu.
Moc hořký.
Dám do ní trochu cukru.
To by stačilo.
Bonnie.
Jaký je plán?
Je to pak míň hořký?
Přidá tomu sladkost...
ale i tak to zůstane trochu hořký.
A ty? Nymovo děcko.
Nezklam mě.
Můžu?
Prosím.
A teď?
Nenávidím, co ti udělal.
Prosím. Bono.
Promiň, maličká.
Tohle chceš?
Jsme rodina, Bonnie.
Víc nemáme.
Neměl jsi mě odkopnout.
Ještě není pozdě.
Nemusíš mi odpouštět, Bonnie.
Ale...
nezapomeň, jak krásná můžeš být.
Jak krásná jsem teď?
Vždycky tě budu milovat, Bonnie.
To nezměníš.
Dodržíš svůj slib?
Řekneš Zei, kde je Princ?
Jo.
Budeš se bránit?
Jsme rodina, Bono.
Nym!
Přestaň!
Bono!
To je v pohodě, Bono.
Bez ní to nezvládnu.
Potřebuju ji.
Jsem tady já.
Ne, nejsi.
Ale já to napravím.
Ne, Bonnie, prosím.
Všechno je v pohodě, Bono. Všechno je v pohodě
Co to děláte?
Nechte toho.
Přestaňte s tím!
Bonnie.
Já jsem tady.
Nedotýkej se mě.
To zvládneš.
Jsem ztracená.
Jsem pryč, Zeo.
Ty to nevidíš?
Zkus to.
Jen to zkus, Bonnie.
Ahoj.
Jmenuju se Bonnie.
Tuhle písničku...
jsem jí tehdy zpívala,
když nemohla usnout,
aby se uklidnila.
Tohle je pro tebe, Zeo.
Ty jo.
Pěkný.
Všechno je v pořádku.
Jsem tady.
Všichni jsme pořád tady
Bonnie?
My je...
My je nezabijeme, že ne?
Ne, Bono.
Dobře.
Dobře. Super.
Mimochodem,
nerad vás ruším,
ale krvácím tady.
- Dobrý? - Skvělý.
Fakt skvělý.
- Potřebuješ náplast? - Naser si.
Váš vztah je totální chaos.
- Jak může někdo... - Pane bože.
Co?
Než něco řekneš, tak se zamysli, jak to řekneš.
Co když to nedokážu?
Tak radši nic neříkej?
- A když něco řeknu? - Tak ti vrazím.
Zeo! Bono!
Bonnie a Zea se políbili.
- Co? - Pane bože.
To bylo šílený. Úplně mě to dostalo.
Nevím, co na to říct.
Tak možná radši neříkej nic.
Mrzí mě to.
Hlavně, že jsi zpátky.
Rychlá otázka.
Pochopil někdo z vás, co se teď stalo,
protože pro mě je to prostě...
Ale asi je to jenom můj problém.
Princ.
Zabiju ho.
Víte, kde je?
Na co čekáme?
- Jdeme toho hajzla zabít. - Zeo!
To bylo sprostý. Zbytečně.
Chceš mi jednu vrazit, co?
Nechte toho. Princ je dávno pryč.
Něco tu nesedí.
Princ.
Viděli jsme ho, ale nebyl sám. A on je vždycky sám.
Ten chlap v klubu?
- Myslíš, že je to... - Skokan?
Vy znáte Skokana?
Mimochodem, pořád krvácím.
Víš co?
- Dám tě zase dohromady. - Co?
- Ne, Bono. Prosím, ne. - Moc mě to mrzí.
- Ne! Au! - Máš jehlu?
- Co? - A nit.
Au.
Ty sis vzpomněla...
...na tu písničku.
Jak bych mohla zapomenout?
Vždycky jsi měla problém usnout.
Bez tebe je to těžký.
Není cesty zpět.
Ne pro mě.
Tak půjdeme vpřed.
A jak?
Jako vždycky.
Jako tehdy.
Společně.
O 2 MĚSÍCE POZDĚJI
Díky za pomoc.
Vypadalo to, že to máš pod kontrolou.
Nepůjdeme?
Já zrovna jím.
Já taky.
To je nezdravý.
Banán?
Tak.
Můžeme?
A to jsem mu chtěla zazpívat.
Zasmál bych se... ale někdo mě bodl.
Hérečko.
Nikdy jsem tě neviděl se smát.
- Mohl jsi něco říct. - Co?
- Pomohli bysme ti. - Zeo... sklapni.
Ona nás jednou zničí.
O ROK POZDĚJI
Jsem rád, že jsi přežila.
Ostatní mě nudili.
Myslíš si, že jsem tvůj nepřítel?
Jo?
Možná je to tak lepší.
Tohle jsem dal kdysi tvé mámě.
Tvůj měsíční kámen.
Já vím, kdo opravdu jsi.
Zářiové dítě.
Necháš to tak, jak to je,
nebo přijde ještě něco chytrýho?
Ty vůbec netušíš, kdo jsi, že?
Zea.
Zea. Přesně tak.
Sekce není tím, čím si myslíš.
A ty nejsi Zea.
Zářiové dítě.
Ale to jsi ještě nepochopila.
Tohle mi dal jeden bezdomovec.
Martin nebo Markus.
Něco na "M".
Martin nebo Markus
stojí každý večer před květinářstvím
a čeká, až zavřou.
Cokoli zbude, tak si vezme.
Další den vstane brzo ráno
a rozdává ve městě květiny.
Ne za peníze, za jídlo nebo něco jinýho.
Prostě jen tak.
Nějak mu to stačí.
A to ty nechápeš.
Nikdy jsi nepochopil, co to znamená být člověkem.
Zahradník nebo voják. Všichni jsou to prostě jen lidi.
Nechceme jít do války.
Protože kvůli válce neslyšíme ptáky.
A co bys byla radši?
Zahradník nebo voják?
Já chci být člověk.
Ale jsem Princ.
Ještě se uvidíme.
Ty nejsi imunní vůči neurotoxinům?
Ty si myslíš, že to tímhle vyřešíš?
Sekci nemůžeš nezastavit.
Já jsem jenom Princ.
Ale kdo je král?
Já jsem tady král.
ZÁŘIOVÉ DĚTI
No, život...
není vždycky ten nejlepší vrah.
Někdy je potřeba něco víc.
Na to si zvykneš.
Ne, nedívej se na mě tak.
Tak jsem to nemyslel.
Prostě si na to zvykneš, víš?
Na všechno.
Snažíš se něco dělat.
Snažíš se být dobrým člověkem, lepším člověkem.
Ale tak nějak...
vždycky skončíš tady.
A víš proč?
Je to jednoduchý.
Hrdinové nemají na rukou krev.
No super.
Ne.
Je to špatný.
Jsi v prdeli.
Jo. To mi došlo. Díky.
Tyhle chvíle nesnáším.
VRÁTÍME SE.
České titulky M. Šimonková Filipová S PRO ALFA CZ, a.s. 2025