Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A FÖLDÖN ÉLŐ UTOLSÓ ÉPESZŰ EMBEREK
EZ A PASI
HALOTTAK
Sziasztok!
A nevem Bonnie.
Ezt a dalt...
énekeltem neki régen,
amikor nem tudott elaludni,
hogy megnyugtassam.
Neked énekelem,
Zea.
Tudod, minek neveznek?
"Nym szörnyének."
Mit énekelsz, kölyök?
Bonnie énekelte ezt nekem,
amikor nem tudtam elaludni.
Látnod kellett volna.
Bonnie még hagyján,
de amit Bonóval műveltünk...
Istenem! Undorító volt.
Szinte már túlzás.
Megöllek.
Igen? Mégis hogyan?
Tényleg azt hiszed, tudom, hol van Herceg?
Ostoba gyermek.
Várj!
Nem tudod, hol van Herceg?
A legtöbben nem is láttuk.
Bakker.
Igen.
Bakker.
TÍZ ÉVVEL KORÁBBAN
Nos.
Remek. Mindenki meghalt.
Igen. Lelőttük őket.
Előfordul.
Ashwagandha.
Mi?
Ez egy étrend-kiegészítő.
Elvileg nyugtató hatású. Gyógynövényes.
Csak mondom.
Nem tűnsz túl nyugodtnak.
Egy nap elkapnak minket.
Figyelsz? Nem mehet így tovább.
Nem muszáj itt maradnod.
Nem kértelek rá.
- Bono! - Nem.
Engem hagyjatok ki ebből! Ashwagandha.
Nincs biztonságban, míg él Herceg.
És mi?
Én? Eldobnád mindezt azok után, hogy...
Ashwagandha.
Nem veszíthetem el őt.
Nem.
Ismered a Részleget. Nem tudjuk megvédeni.
Tőle nem.
Zea!
Basszus!
A kocsiban kéne várnod.
Találtam egy kaktuszt.
- Mi? - Nagyon ronda.
- Te vagy ronda. - Hé!
Nem jöhetsz a Részlegbe fegyvertelenül.
Mi ütött beléd?
Jó, de...
De mi?
Felix egyedül volt.
Felix?
Igen.
Komolyan?
Bup!
Na jó. Elég.
Bono!
Hé! Felix!
Csitt! Holnap kiképzés.
Feltakarítunk.
Imádlak titeket.
Igen. Mi is téged.
A vesztünket fogja okozni.
A Részleg nem áll le, Nym.
Ismered őt.
Azért képezzük ki.
És ha Herceg rátalál
és elmondja neki az igazat? Akkor mi lesz?
Miatta törtünk ki. Hogy élhessen.
- Többet nem tehetünk. - Ez nem rólunk szól.
Zea véget vethet ennek.
Hercegnek. A Részlegnek.
- Mindennek. - 12 éves.
Tudod, mivel állunk szemben.
Herceg egy szörnyeteg.
Zea pedig... a bizonyíték arra, hogy a hatalma nem korlátlan.
A kaktusz...
A hullák fel se tűnnek neki,
a kaktusz viszont...
A szörnyeteget
te hozod létre.
Akkor ideje elkezdeni félni.
Nem akarsz meghalni.
Ide figyelj! Nem tudom, hol van.
- A francba! Mit akarsz? - Csendet.
Zea! Zea!
Maradj csendben.
Zea! Nem tudom, hol van!
Basszus! Van valaki, érted?
Kicsoda?
A Bonok.
Bono és Bonnie meghalt. Herceg ölte meg őket.
Nem igaz! Bakker! Nem ölte meg őket! Élnek!
- Miért hazudtok mindig? - Nem hazudok! Nincs okom rá!
Ők eljuttatnak hozzá. Érted?
Kapcsold ki!
Bakker. Nem sokon múlt.
Megőrültél?
Igen.
Hol vannak?
Oké...
Ez rohadt durva.
Bonnie még hagyján,
de amit Bonóval műveltünk...
Basszus!
Hé, te!
Zea?
Csurom vér vagy?
Ez kérdés volt?
Nem.
Ez tény.
Seggfej vagy.
Ez a tény.
- Meddig voltál távol? - Két évig.
Megöregedtél.
Gondolod?
Igen.
Még nem láttalak ennyire...
gyengének, sőt, öregnek.
- Örülök neked. - Hagyd ezt!
- Zea... - Nem így hívnak. Kérlek, Nym!
Legalább tégy úgy, mint aki nem dilis!
- Van kávé. - Mi?
Hát,
kávéval kínállak.
Ezt teszi az, akihez vendég jön,
és nem dilis.
Nem?
Komolyan?
Lelősz, vagy főzzek kávét?
Megtaláltak?
Mindig megtalálnak.
Mihelyt megszárad.
Még előtte. Ez vér.
Letusolok.
Szar így látni?
Van tiszta türcsi a...
Tudom.
Seggfej.
Te is hiányoztál nekem.
Hol vannak a többiek?
Bonnie és Bono.
Hol vannak?
Bonnie...
Bono és Bonnie meghalt.
Herceg ölte meg őket.
Nym!
Igen, hallottam.
Nehéz volt?
Kávét szerezni?
Nem szeretek kimenni.
Igen.
Mert aszociális vagy.
Nem lett könnyebb nélküled.
Akkor jó, hogy visszajöttem.
Tényleg?
Azért mentél el, mert normális életre vágytál.
Igen. Így van.
És a sebek?
Mintha még mindig Herceget keresnéd.
És ez meglep?
Kinyírta a szüleimet.
És a Bonokat.
Bono. Bonnie.
Mind meghaltak.
Nem igaz?
Pontosan.
Nem felejtettem el.
- Megtartottad a gitárját. - Illik a lakáshoz.
- Szeretem a meleg... - ... színeket.
- Nem csíped a hideget. Rohadt... - Ne káromkodj!
- Kapd be! - Miért vagy itt?
Miért tartottad meg a gitárját?
Bonnie meghalt.
Nem értem, mit akarsz tőlem.
Látni a hideg szemedben.
A Bonok?
Hol vannak?
Zea?
Szia, Bonnie!
Gyönyörű vagy!
Elkéstél.
Mind meghaltak.
- Megöltük őket. - Igen.
Te és én, Boo.
Hol voltatok eddig?
A Részlegnél. Hol máshol?
- Mit művelt veletek? - Hiányoztam?
Hát persze.
- Nem is kerestél minket. - Halottnak hittelek.
Nem.
Butuska! Nagyon is élünk.
Ja, van pulzusunk, meg minden.
- Herceg miért...? - Miért nem ölt minket meg?
Nem akart megölni.
Csak megbüntetni. Meg is tette.
Bár... ez nem teljesen igaz.
Engem nem bántott, de...
végig kellett néznem.
Igen. Így volt.
Végignéztem.
Basszus!
Sajnálom, Bono.
Semmi baj.
Pontosan!
Megérte.
Mert itt van. Nym csodálatos...
Zeája.
Hiba volt idejönnöd.
Otthagytál minket.
Azt hiszed, nem akartalak keresni titeket?
Dehogynem. 12 éves voltam, Bonnie,
amikor rátok találtak. Gyerek voltam még.
Akkor? Persze. De most itt vagy, és nem látok mást,
csak őt.
Szörnyeteg vagy, akárcsak ő.
- Tovább kellett volna keresnem. - Bolond vagy?
- Zea fontosabb nálunk. - Bonnie, kérlek!
Soha nem láttam gyengének.
Nymet. Semmi nem hatotta meg.
Aztán jöttél te,
és mintha hírtelen életre kelt volna valami...
- Tönkre lehet tenni. - Mert van, ami fontos neki.
- Nem utállak, Zea. - Én sem.
- Nym áldozatai vagyunk. - Miről beszélsz?
Tudod, kinek az áldozatai vagyunk.
Várj csak!
Hercegé?
Igen.
Többek között.
Azért keresed?
Azt hiszed, ő ölte meg a szüleidet?
Elhiszed ezt, Bono?
Bocs, nem értem. Én...
Nem árulta el, mi?
Ez nekem túl sok.
Mit nem árult el?
Nem Herceg ölte meg a szüleidet.
Akkor ki?
Érdekel?
- Mondjam...? - Bonnie!
Megőrültél.
Csak mondom.
- Elveted a sulykot. - Hagyj békén!
- Bono! - Ez nem segít.
Igen... veled értek egyet.
- Hazudtál nekem. - Hé!
- Csak védtelek. - Ki ölte meg őket?
Sosem értettem, mit lát benned.
Bennem nem látta.
Hisz' benned nincs semmi különös.
Nem vagy szép.
Bármikor az enyém lehetsz.
Nym volt az.
És ha Herceg rátalál
és elmondja neki az igazat? Akkor mi lesz?
Hogy lehettem ilyen hülye?
Basszus!
Pofa be, Nym!
Értelek.
Oké.
Tudtad?
Nézz rám!
Tudtad, hogy életben vannak?
Igen. Túl messze voltak.
Elkéstem.
Tehát igaz?
Jó.
Kösz.
Csak ez kellett.
- Szabad...? - Kussolni!
Azt szabad.
Úgysem fogsz megölni.
Már halott vagy.
Remélem, szégyelled magad.
Zea!
- Szabad...? - Húzz innen!
Beengednél?
Nem viccelek, Nym. Maradj ott, ahol vagy!
Rólad nem tudtam.
Nem érdekel!
Dehogynem.
Nem tudtam, mit művelt velem.
Ne! Felejtsd el!
Nem Herceg hibája. A tiéd.
- Egyedül a tiéd. - Ezt akkor is tudtam.
Azért mentettelek meg.
Köszönjem meg?
- Nélkülem nem élnél. - Akkor is seggfej vagy.
Legalább őszinte vagyok.
Őszinte?
- Tényleg? - Beléptél a gépbe?
- Irritálna? - Tudod, mekkora a Részleg hatalma.
A szüleidet úgyis megölték volna,
ha nem én, akkor egy másik ügynök.
Csak az nem hagyott volna életben téged.
- Ez nem lehet igaz! - Mi?
Seggfej!
Nem vagy a hősöm, a megmentőm!
Miattad ilyen gáz minden!
Én, te,
a Bonok. Minden miattad van. A te hibád!
És utána minden. Azután a nap után. Mindent érted tettem.
Nem érted? Igyekeztem.
Attól még nem vagy jó.
Ez nem rólam szólt.
Értem már nem volt kár.
De érted igen.
A szüleim.
Nem emlékszem anyám hangjára.
Nem tudom, milyen érzés apám karjai közt lenni.
Soha nem is fogom tudni.
Ahhoz van már késő, Nym.
Érted?
Hagyjalak egyedül?
Mindig egyedül akartál lenni, amikor dühös voltál.
Nem vagyok dühös.
Csak elegem van.
Belőled, a Részlegből, Hercegből, a Bonokból.
Mind ocsmányak vagytok!
Rosszul vagyok tőletek!
Azt hittem, küzdünk valamiért.
A Részlegen kívül nem volt más.
16 éves voltam, amikor a Herceg a szüleidre uszított.
Téged nem említett.
Gyerekről nem tudtam.
Irreleváns voltál.
Járulékos veszteség.
Mire megláttalak, késő volt. A szüleid...
Nem tudtam visszacsinálni.
Semmit nem képviselsz.
Bonnie és Bono. Ők valódiak voltak.
Bármit is művelt velük Herceg...
Csak a gyűlölet maradt.
A többit elvette tőlük.
Bonnie nagyon szeretett téged.
Tudtad?
Nekem ott voltál te.
Ugyan már, baromság!
Ismerlek.
Nym mindenki felett.
Bizonyítani akartad magadnak, hogy nem vagy szemét.
Pedig az vagy.
A magadfajta nélkül
jobb hely lenne a világ.
Akkor miért nem ölsz meg?
Megérdemlem.
Legalább tudod.
Nem feleltél.
Jobb világ...
Ha ilyen egyszerű lenne! Az emberek nem lennének bonyolultak.
- Költő vagy, bakker! - Igyekszem.
Én is. De nem öllek meg.
Élj együtt a bűntudattal!
Tudod,
örülök, hogy elmondtad neki.
Szuper.
Ja. Ugye?
Most jobb?
Most már visszajössz?
Hé!
Adj időt neki, kérlek!
Végeztetek?
Itt fog meghalni.
És te hagyod...
Nem.
Mi?
Rohadt szemét!
Engedjetek el!
Ja.
Elég! Elegem van!
Nekem lett volna itt a helyem, tudom.
Nem az én hibám.
Hagyjatok ki belőle!
- Én csak belekeveredtem. - Mondd el, hol van Nym!
Oké.
Erre nem számítottam.
- A halála nem változtat semmin. - Nem érdekel.
- Nekem Herceg kell. - Nem ő ölte meg a szüleidet.
Hanem Nym. Emlékszem.
Ez fontosabb nála!
- Felőlem megdögölhet! - Nem tudod, hol van Nym.
Megtalálom.
Megírom nektek, hol van.
Ti kerítsétek elő Herceget!
- Menni fog? - Igen.
Bármire képes vagyok.
Nem bízok benned.
Nem nézed végig, hogy meghal.
Akkor ölj meg!
Zea!
Ezt szeretetből mondom.
Vegyél mély levegőt, mielőtt megszólalsz!
- Bonnie! - Sokáig hallgattam, Bono!
Ideje végre beszélni!
Fel se tűnt, mi?
Nem kértél bocsánatot.
- Még most sem. - Ez kell neked?
Bocsánatkérés?
Nem akarok már erről beszélni.
- Miért? - Nem leszek tőle jobb ember.
- Csak úgy elmész? - Nem veszekszem veled.
Nagy rád az ingem.
Nem, pont jó.
Beszélgethetnénk?
- Seggfej! - Zea, kérlek!
Iszom valamit.
- Mi? - Iszom.
Mit?
Azt ami ahhoz kell, hogy el tudjalak viselni.
Itt nincs alkohol.
Zea!
Alkohol.
Az nem alkohol.
- Hanem? - Etanol.
Mitől zöld?
A spenót klorofillját desztilláltam.
Fényre bepirosodik.
Olvastam valahol.
Igaz is. De nem kéne meginni.
Az etanol is alkohol.
- Erre nem reagálok. - Már reagáltál.
- Az etanol méreg. - Úgyis immunis vagyok.
Miért lennél rá immunis?
És...
Mi?
- Mi? - Milyen békés volt itt!
Miért lennék immunis az etanolra?
Tudod, miért vagyok rá immunis?
Azt hittem, nem akarsz veszekedni.
Vagy jobb ember leszel tőle?
- Kapd be! - Ne káromkodj!
Jól van.
Talán azért vagyok rá immunis, mert egy rohadék tíz éven át
mindenfélével mérgezett engem?
- Na? - Ártalmatlan dózisokban.
- Mi? - Ártalmatlan dózisokban.
"Zea!
Nem értem, miért haragszol így.
Csak egy kicsit mérgeztelek meg."
Hogy hangzik?
Így leszel ellenálló az idegmérgekkel szemben.
Te jó ég!
Te jó ég, baszki!
Ne káromkodj!
Szopd le a farkamat!
Általában ez dühítene,
de szerencsére...
immunis vagy az etanolra.
Rohadék!
- Várj! - Mire?
Zea!
Tedd le!
Különben mi lesz?
Megharagszom rád.
Nem lenne jó vége.
Kösz.
Ez dühít fel?
Egy rohadt kaktusz?
Fontos nekem.
Nem emlékszel?
Ő Felix?
Még él?
Gondoztam.
Szia, Felix!
Többet beszéltem hozzá, mint hozzád.
Nem mindig tudtam, mit mondjak.
A kaktusz se.
De szívesen hallgattalak.
Valahogy...
értékesnek tűnt.
Téged akartalak a legkevésbé megbántani.
Csak...
elkéstem vele.
Nem érted.
Nem vagyok boldog.
Akkor változz meg!
Azt hiszed, nem próbáltam?
Elmentem. Messzire tőled.
Normális életre vágytam.
De én más vagyok, mint a többi.
Hiába kapálózok ellene,
győztél.
Az vagyok, amivé tettél.
Más vagy.
Az nem jó!
Feltűnő.
Tudod, mi a te bajod?
Sosem fogtad fel azt, amit az élet üzent.
Mi az?
Hogy ne légy seggfej!
Ne nézz így rám, Felix!
Hagyd csak!
Vedd fel!
Megfeledkeztem valamiről?
Hogyhogy...?
Á, Bonnie!
Még én beszélek.
Ugye hallod?
Bocs.
Bono!
Hé!
Jól vagy?
Igen.
Nem teljesen értem,
miért vagytok itt.
Elfelejtettem.
A találkozónk.
De azért örülök nektek.
Mindig öröm.
- Számunkra is. - Számomra nem.
Nem kárhoztatlak érte, Bono.
Nehezen jövök ki az emberekkel.
Kényelmetlenül érzem magam.
Mintha nem tartoznék közéjük.
Mindenki olyan zárkózott!
Nem árulnak el semmit.
Aztán mégis együtt szaunáznak.
Pucéran.
Egymás mellett.
Egymásra izzadnak.
Szégyentelenül.
Nem értem.
Komolyan.
Nem értem őket.
Szauna?
Igen.
Szauna.
Bocs, haver.
- Nem tudtam, hogy itt vagy. - Semmi gond.
Csak a szaunáról beszélek.
Elhúzok.
Ha már itt vagy...
vidd el a fegyvereiket!
Nem akartalak félbeszakítani.
Tudom.
- Engem nem szokás félbeszakítani. - Mi...
Azt hittétek, nem veszem észre?
De Bonnie,
a hatalom...
nem csak a tekintély.
A hatalom...
az erőszakra való hajlandóság.
Látom a szemedben.
De te is látod az enyémben?
Herceg, kérlek...
Hol van a lány?!
Nem tudjuk.
De kiderítjük.
Zea...
elárulja Nym tartózkodási helyét,
ha mi is a tiédet.
Ez a terv?
Igen, ez a terv.
Nem is akkora hülyeség.
Átgondoltuk.
Mindkettejüket megtaláljuk.
Zeát és Nymet is.
De nem áruljuk el, hogyan.
Az ránk tartozik.
Többet tudunk nálad.
A tudás is olyan, mint a hatalom.
Nem ölhetsz meg minket.
Bono, kérlek!
"Bono, kérlek! Bono, kérlek!"
És ha megtaláljátok,
mindkettőt megölitek?
Igen.
Ez az elképzelés.
- Nem? - Megöljük őket.
Zeát és Nymet is. A kedvedért.
Te is, Bono?
Igen.
Pedig fontos neked.
Zea.
- Bonnie fontosabb. - Nem.
Maradj Zeánál!
Zea.
Nem akarod, hogy meghaljon.
Mi olyan vicces?
Van egy álmom.
Visszatérő álom.
Minden éjjel.
Egy híd alatt állok.
Felnézek.
Van odafent valaki.
Apró termetű volt.
A korláton áll.
Mintha le akarna ugrani.
Felkiáltok.
Hé!
Ne ugorj! Ne légy öngyilkos!
De...
Meg se mozdul.
Nem jön le.
Ezért futni kezdek.
Ahogy csak tudok.
Rohanok.
Rohanok, mert félek.
Félek, hogy leugrik.
Azt se tudom, miért.
Felérek a hídra.
Eltűnt.
Gondolom, leugrott.
Ezért
felmászok a korlátra,
és lenézek.
Valaki áll odalent.
Apró termetű.
És kiabál valamit.
Először nem értem,
aztán lassan megértem.
"Hé!
Ne ugorj!
Ne légy öngyilkos!
Ne légy öngyilkos!"
És ez...
vicces.
Micsoda?
Zea.
Ő ismeri.
A hidas álmot.
Nem muszáj élnie.
Zea és én...
már álmodunk.
Te...
egy mestermű vagy.
Van Tinderem.
- Mi? - Tinder. Az egy...
Igen, tudom, mi a Tinder.
Mihez kezdjek ezzel?
Akarsz beszélgetni?
Reagálj arra, amit mondtam!
Van Tinderem,
és használom.
Gyakran.
Szuper.
- Szuper? - Szuper.
Nem zavar?
Egy kissé kockázatos.
Hála neked, meg tudom védeni magam.
Kérd szépen!
Mit művelsz?
Elvettem a tárat.
Kérd szépen!
Kérem.
- Mit? - Kérem szépen a tárat, Zea.
Nem adom.
Nincs hozzá kedvem.
Mindegy.
Most essek hasra?
Legalább őszinte vagyok.
Most örülsz?
Minek?
Hogy végre van okod utálni.
Nem.
Biztos?
Bár ne tudtam volna meg!
Rohadt nagy hülyeség.
Bár...
te még mindig önmagad lennél.
Amilyen voltál.
Szóval nem.
Nem örülök.
Épp ellenkezőleg.
Egyedül vagyok.
- Mert gyilkos vagy. - És te? Hány embert öltél meg?
- Azok... - Rossz emberek voltak?
Meg kellett halniuk, hogy a világ jobb hely legyen?
Ez zavar, mi?
Nem illik az ideológiádba.
De ha egy pillanatra elvonatkoztatsz a kamu erkölcseidtől,
a vak etikádtól, a romantikus álmodozástól,
akkor mi marad?
Ki vagy te?
Mi lennél inkább, Zea?
Katona egy kertben,
vagy kertész egy háborúban?
A te aranyköpésed.
Én tudom, mi vagyok.
Az, ami maradt.
Amit meghagytál.
Katona a kertben.
Véres a kezem.
Háború van a fejemben.
Örülsz?
Ezt akartad hallani?
Mi a Részlegben nőttünk fel.
Bonnie,
Bono
és én.
Akkor volt értelme az életünknek,
ha elvettük másét.
Legalábbis ezt tanultuk.
Én nem igazán hittem el, de nem is érdekelt.
A világ rossz.
Nem számít, mit művelünk vele.
Nem láttam értelmét egyáltalán.
A világ megy tovább. A rosszak rossz dolgokat tesznek.
Az idő pedig...
mindent elmos.
De aztán jöttél te...
A hiba a logikámban.
A világról alkotott képem
megrendült, mert...
nem lehet annyira rossz,
ha te létezel.
Szép.
Minden őrültség ellenére.
Baszki!
Köszönöm.
Nem ölsz meg.
Már halott vagy.
Kérlek, Bono!
Nym!
Baszki!
- El kell tűnnünk. - Mi?
- Hibát követtem el. - Mit?
Nem gondolkodtam. Dühös voltam. El kell tűnnünk innen!
- Megölnek minket! - Kik?
A Bonok. Hogy elárulják, hol van Herceg.
Ha meghalsz, elárulják.
Figyelsz te rám?
- Jönnek a Bonok! - Tudom.
- Ismerlek. - Akkor miért vagy még itt?
Meg fogsz halni. Érted?
- Szar terv! - Önzetlenség?
Megölnek, te idióta!
Te vagy a bizonyíték: a hatalma nem korlátlan. Ez a gyenge pontja.
- Ha én meg is halok... - Vele nem ér véget!
- Ismered a Részleget! - Ismerem Herceget.
- És ha megölöm, mi lesz? - Életben maradsz.
Nem érted.
Nem a Részleggel van baj. Nem is Herceggel.
Még csak nem is te.
Tönkretettél.
Mindent elvettél tőlem.
Mindent, Nym.
Aztán...
mindent visszaadtál.
Jogom van gyűlölni téged.
Gyűlölnöm kéne.
De az igazság az...
hogy nem tudlak.
Nálad senki nem áll hozzám közelebb.
Soha nem is fog.
Ez elől nem menekülhetek.
Mert ez tör meg.
Bárhol is vagyok.
Fogd fel végre!
Nem téged gyűlöllek,
hanem magamat.
Azért, mert szeretlek.
Baszki!
Káromkodás.
Megtartottad a gitárját?
Igen.
Szerinted képesek leszünk rá?
Bonnie és Bono?
- Mint régen? - Meg kell próbálni.
Tartozunk nekik ennyivel.
Van terved?
- Nincs, mi? - Gőzöm sincs, hogy sikerül majd,
de ez már csak ilyen.
Visszatekintünk, látjuk, miben hibáztunk,
és ezúttal jobban csináljuk majd.
Jobban?
Igen.
Nem kell hozzá sok.
Mert gázak vagyunk?
Így érted?
Nem vagyunk azok.
Soha nem is voltunk.
Ahhoz képest, hogy mennyi szarságot és őrületet viseltünk el,
okésak vagyunk.
Komolyan.
Nem szuperek, de...
okésak.
Szóval...
próbáljuk meg!
Itt maradsz?
Igen.
Megoldom.
Visszaszerzem őket.
Ez honnan van?
- A tanteremből. - Vidd vissza!
Sosem jártam még iskolában.
Körülnéztem.
Elszomorodtam tőle.
Mindjárt megvan.
Nem tartozom ide.
Soha nem volt a mi világunk.
Nem igaz.
Közel jártunk hozzá.
Zea és Nym? Az nem volt valóságos.
De, számomra az volt.
Élj csak a fejedben!
Ja.
Szép hely.
- Mert nem úgy nézel rám. - Hogy nézek rád?
Mintha ez nem az én világom lenne.
Mintha félnél, hogy észreveszik.
Mit vársz tőlem?
Kívánhatok valamit?
Rajta!
Mást se csinálsz, csak létezel.
Mert élni nehéz.
- Ha kívánhatnék valamit... - Én nem élek?
Nem. Nyilván.
Nem úgy, mint Zea.
Igaz?
Nem úgy értettem.
Azt hiszed, én ezt akartam?
Hogyan éljek együtt vele?
Hogyan?
Nekem is jut hely?
Hely?
Ott.
Ahol rejtőztem.
Valahol benned.
Zea mellett.
Beengedsz, vagy nem tartozom oda?
Bup!
- Tessék! - Nem, Bono!
A valóság itt áll előtted.
Ez az én világom.
Az enyém is.
Nem vagy különb Nymnél.
Hogy mondhatsz ilyet?
Te és Nym...
hagynátok, hogy összedőljön a világ, csak Zeának ne essen baja.
Én meg összetörök
az alatt, ami maradt belőled.
Te pedig...
csak nézel.
- És őt szereted. - Elég ebből!
Nézz rám!
Ez vagyok én!
Nem adhatok többet.
Senkinek. Nem lehetek ő.
Ne csináld ezt, Bonnie! Kérlek!
- Rajta, Bono! Dobj el! - Nem!
Megölöm őket.
Megölöm őket. Mindkettőt.
Nem veszíthetlek el újra.
Miatta nem.
Nem tehetem.
Meg fognak halni.
- De miért? - Ez a kiképzés része.
A sok kis lakás.
Nem lehet kiigazodni rajta.
A bejáratok nem logikusak. A kijáratok se.
Egyszerre szűk és nyitott.
Ezért kicsit elveszünk benne.
Ez... jó nagy hülyeség.
Minden bútoromat rendelnem kellett.
Nekem is.
Vicces.
Az.
Örülök, hogy megtartottad.
A gitárját.
Soha nem értettem.
A zenét.
Az inkább a te asztalod.
A zene visszarepít.
Pár percre minden rútság megszűnik.
Nem számít semmi.
Mert a zene szép.
És ez fontosabb.
Elkalandozni. Elengedni.
Elengedni...
Nem minden háború, Nym.
Basszus!
Ja.
Bravó!
Határozottam elégedetlen vagyok.
Szuper.
Nyissak ajtót?
Kint is hagyhatnánk őket.
Helló!
Oké. Izgi.
Nem isztok valamit?
Nem. Megölünk téged.
Nymnek van kávéja.
Túl keserű.
Teszek bele cukrot.
- Elég ebből! - Bonnie!
Mi a terv?
Attól kevésbé keserű?
Édesebb lesz tőle,
de azért még keserű.
És te, Nym gyermeke?
Ne hagyj cserben!
Szabad?
Rajta!
És most?
Mit művelt veled?
Kérlek, Bono!
Bocs, kölyök.
Ezt akarod?
Egy család vagyunk, Bonnie.
Nincs egyebünk.
Nem kellett volna eldobnod engem.
Még nem késő.
Nem kell megbocsátanod, Bonnie.
De...
ne feledd, milyen szép tudsz lenni!
Most milyen szép vagyok?
Mindig szeretni foglak, Bonnie.
Ezen nem változtathatsz.
Állod a szavadat?
- Elárulod Zeának, hol van Herceg? - Igen.
Küzdeni fogsz?
Egy család vagyunk, Bono.
Nym!
Ne!
Bono!
Semmi baj, Bono.
Nélküle nem megy.
Szükségem van rá.
Itt vagyok.
Nem, nem vagy.
De helyre tudom hozni.
Ne, Bonnie, kérlek!
Semmi baj, Bono. Semmi baj.
Mit művelsz?
Hagyd abba!
Bonnie!
Itt vagyok.
Ne érj hozzám!
Menni fog.
Elvesztem. Végem, Zea.
Hát nem érted?
Próbáld meg!
Próbáld meg, Bonnie!
Sziasztok!
A nevem Bonnie.
Ezt a dalt...
énekeltem neki régen,
amikor nem tudott elaludni,
hogy megnyugtassam.
Neked énekelem, Zea.
Hű!
Szép.
Semmi baj.
Itt vagyok.
Még mind itt vagyunk.
Bonnie!
Ugye nem öljük meg őket?
Nem, Bono.
Oké.
Jó, oké.
Amúgy
bocs a zavarásért,
de éppen elvérzek.
- Jól vagy? - Szuperül. Csodásan.
- Kérsz ragtapaszt? - Kapd be!
A kapcsolatotok kész káosz.
- Hogy képes bárki...? - Úristen!
Mi az?
Előbb mérd fel a hangulatot!
- És ha nem megy? - Ne szólalj meg!
- Különben? - Felpofozlak.
Zea! Bono!
Bonnie és Zea smároltak.
- Mi? - Jézusom!
Őrület. Nagyon durva volt.
Nem tudom, mit mondhatnék.
Akkor inkább ne mondj semmit!
Sajnálom.
Fő, hogy visszatértél.
Gyors kérdés.
Értette bárki, mi történt,
mert nekem ez...
Talán csak velem van a baj.
Herceg.
Megölöm.
Tudod, hol van?
Mire várunk?
- Csesszük szét a fejét! - Zea!
Vulgáris vagy. Feleslegesen.
Felpofozol, nem?
Elég, gyerekek! Herceg már rég eltűnt.
Valami nem stimmel.
Herceg.
Láttuk. Mindig egyedül van, de most nem.
- A pasi a klubban szerinted... - Egy Ugró.
Ismertek egy Ugrót?
Amúgy még mindig kivérzek.
Tudod, mit?
- Megfoltozlak. - Mi?
- Ne, Bono! Légyszi! - Sajnálom.
- Ne! Au! - Van tűd?
- Mim? - És cérnád?
Au!
Emlékeztél...
a dalra.
Hogy felejthetném el?
Mindig nehezen aludtál el.
Nélküled nem lett könnyebb.
Nincs visszaút.
Számomra.
Akkor előre megyünk.
Hogyan?
Ahogy szoktunk.
Mint régen.
Együtt.
KÉT HÓNAPPAL KÉSŐBB
Kösz a segítséget!
Úgy tűnt, ura vagy a helyzetnek.
Nem álltok fel?
Épp eszek.
Én is.
Egészségtelen.
Banánt?
Hát jó.
Megyünk?
Énekelni akartam neki.
Nevetnék... de valaki leszúrt.
Hisztis.
Sosem láttalak még nevetni.
- Mondhattál volna valamit. - Például?
- Segítettünk volna. - Zea... fogd be!
A vesztünket fogja okozni.
Örülök, hogy túlélted.
A többiek untattak.
Azt hiszed, az ellenséged vagyok?
Igen?
Talán jobb így.
Ezt én adtam az anyukádnak.
A születésköved.
Tudom, ki vagy valójában.
Szeptemberi baba.
Ennyiben hagyod, vagy...?
valami okosat is mondasz?
Gőzöd sincs, ki vagy? Igaz?
Zea vagyok.
Zea. Hát persze.
A Részleg nem az, aminek hiszed.
Te pedig nem Zea vagy.
Szeptemberi baba.
Nem érted.
Ezt egy hajléktalantól kaptam.
Martin vagy Markus.
Valami "M" betűs.
Martin vagy Markus
minden este megvárja, hogy bezárjanak a virágboltok.
Ami megmarad, elviheti.
Másnap korán felkel,
és elosztogatja a virágokat.
Nem pénzért, ételért vagy bármiért.
Csak úgy.
Valahogy ez elég.
Ez az, amit te nem értesz.
Nem érted, milyen emberinek lenni.
Kertész vagy katona. Mind emberek.
Nem akarunk háborúzni.
Mert a háborúban nem halljuk a madarakat.
És te mi lennél inkább?
Kertész vagy katona?
Én ember akarok lenni.
De csak Herceg vagyok.
Még találkozunk.
Nem vagy immunis az idegmérgekre?
Azt hiszed, ezzel véget ér?
A Részleget nem állíthatod le.
Én csak Herceg vagyok.
De ki a Király?
Én vagyok a Király, baszki.
SZEPTEMBERI BABÁK
Az élet...
nem mindig jó gyilkos.
Másnak is adni kell lehetőséget.
Majd megszokod.
Ne nézz így rám!
Nem úgy értettem.
Csak... megszokja az ember.
Az egészet.
Próbálkozik...
Próbál jó ember lenni. Jobb ember.
De aztán valahogy...
mindig itt végzi.
Tudjátok, miért? Az igazság egyszerű:
a hősökre nem tapad a vér.
Ez remek!
Nem az.
Nagyon gáz.
Neked kampó.
Jó, leesett. Kösz.
Utálom ezt a percet.
VISSZATÉRÜNK
Magyar szöveg: Lippai-Nagy Dóra Iyuno