Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ZADNJI NORMALNI LJUDJE NA ZEMLJI
"Bravo, ekipa."
"Dron kaže tri hudo ranjene osebe in dve lažje."
PRINC
BONOVA
"Pozor, pozor."
TA MOŠKI
MRTVI LJUDJE
Živjo.
Ime mi je Bonnie.
To pesem
sem ji pela vedno,
ko ni mogla zaspati.
Da bi jo umirila.
To je zate,
Zea.
Veš, kako ti pravijo na Oddelku?
"Nymova pošast."
Kaj poješ, mala?
To mi je Bonnie vedno pela,
ko nisem mogla zaspati.
To bi morala videti.
Bonnie se je slabo izšlo,
ampak tisto, kar smo naredili Bonu...
To je bilo res odvratno.
Skoraj pretirano.
Ubila vas bom.
Res? Kako pa?
Res misliš, da vem, kje je Princ.
Kako zabit otrok.
Samo hipec.
Ne veš, kje je Princ?
Večina ga nikoli ni videla.
Sranje.
Ja.
Sranje.
DESET LET PREJ
Ja.
Super, zdaj so vsi mrtvi.
Ja, ko smo jih pa postrelili.
Navadno je tako.
Ašvaganda.
Kaj?
Naravno prehransko dopolnilo.
Deluje pomirjujoče. Rastlina je.
Samo povem.
Ne deluješ ravno mirno.
Nekega dne bo hitrejši od naju.
Me slišiš?
Ne moreva več tako.
Ni mi treba slediti, Bonnie.
Tega te nisem prosil.
Bono? -Ne.
Nočem se vpletati.
Ašvaganda.
Dokler je Princ živ, ni varna.
Pa midva?
Pa jaz?
Naj bi se vsemu odrekel? Po vsem...
Ašvaganda.
Ne smem je izgubiti. Prav?
Ne smem.
Veš, kakšen je Oddelek. Ne moreva je zaščititi.
Zlasti ne pred njim.
Zea.
Prekleto.
Morala bi čakati v avtu.
Našla sem kaktus.
Kaj? -Grd je.
Ti si grd. -Hej.
Ne moreš neoborožena vstopiti na Oddelek.
Si normalna?
Ja, ampak...
Kaj?
Felix je bil sam.
Felix?
Ja.
Resno?
Pik.
Dovolj je bilo.
Bono.
Hej. Felix.
Pomiri se. Jutri imaš trening.
Midva bova počistila, prav?
Rada vaju imam, družba.
Ja, ja. Enako. -Enako.
Glave naju bo stala.
Oddelek se nikoli ne bo ustavil.
Veš, kakšen je.
Zato jo tudi treniramo.
Kaj, če jo Princ najde?
Kaj, če ji pove resnico?
Zaradi nje smo odšli. Zato, da bi preživela.
- To je vse, kar lahko storimo. - Ne gre za nas.
Zea lahko vse ustavi.
Princa in Oddelek.
Vse. -Dvanajst let ima.
Veš, s kom imamo opravka.
Princ je pošast.
Zea...
Ona je dokaz, da ima njegova moč meje.
Kaktus...
Trupel ni opazila,
kaktus pa.
Pošast?
Ti jo ustvarjaš.
Čas je, da se je bojijo.
Nočeš umreti.
Hej, poslušaj me.
Ne vem, kje je.
- Kaj hočeš od mene, zaboga? - Tiho.
Zea, Zea, Zea.
Tiho bodi.
Zea. Ne vem, kje je.
Fak, poznam nekoga, ki ve.
Kdo je to?
Bonova.
Bono in Bonnie sta mrtva. Princ ju je ubil.
Ne, ni.
Zaboga. Ni ju ubil. Živa sta.
- Zakaj ves čas lažete? - Ne lažem.
Nimam razloga lagati, zaboga.
Onadva te lahko pripeljeta k njemu.
Ustavi bombo.
Ustavi jo.
Pišuka, za las je šlo.
Si nora?
Ja.
Kje sta?
V redu.
To je srhljivo.
"Bonnie se je slabo izšlo.
Ampak tisto, kar smo naredili Bonu..."
Prekleto.
Živjo.
Zea?
Si vsa krvava?
Je to vprašanje?
Ne.
Dejstvo je.
Prava svinja si.
To je dejstvo.
- Kako dolgo te ni bilo? - Dve leti.
Postaral si se.
Misliš?
Ja.
Nisem te še videla takega.
Tako šibkega, celo starega.
Vesel sem, da si tu. -Nehaj.
- Zea... - Ni mi tako ime. Prosim.
Vsaj za hip se nehaj delati norega.
Kavo imam.
Kaj?
No...
Kavo ti ponujam.
To počnejo ljudje, ko imajo goste,
pa niso nori.
Ne?
Resno?
Me boš ustrelila
ali ti skuham kavo?
So te našli?
Vedno znova me najdejo.
Ko se posuši, ne?
Še prej.
To je kri.
Oprhat se grem.
Ti je težko, ko me vidiš tako?
V omarici imaš čiste brisače...
Vem, kje je vse.
Prasec.
Tudi jaz sem pogrešal tebe.
Kje so preostali?
Bonnie in Bono?
Kje sta?
Bonnie.
"Bono in Bonnie sta mrtva.
Princ ju je ubil."
Nym?
Dojel sem.
Ti je bilo težko?
Iti po kavo...
Ne maram iti ven.
Ja.
Ker si nedružaben.
Brez tebe je bilo še teže.
Torej je dobro, da sem se vrnila.
Je to dobro?
Mislil sem, da si odšla, ker si hotela normalno življenje.
Ja. Sem.
Od kod potem te brazgotine?
Zgleda, kot da še vedno iščeš Princa.
Te to res preseneča?
Prasec mi je ubil starše.
In Bonova.
Bona in Bonnie.
Vsi so mrtvi.
Ne?
Točno tako...
Tega nisem pozabila.
Njeno kitaro si obdržal.
Lepo se poda v prostor.
Rad imam tople... -Barve.
Ne maraš mraza.
Jeb... -Ne preklinjaj.
Jebi se. -Zakaj si tu?
Zakaj si obdržal njeno kitaro?
Bonnie je mrtva.
Ne vem, kaj hočeš od mene.
Hočem to videti v tvojih hladnih očeh.
Bonova?
Kje sta?
Zea?
Živjo, Bonnie.
V čudovito žensko si zrasla.
Zamudila si.
Vsi so že mrtvi.
Ubila sva jih.
Ja.
Ti in jaz, Boo.
Kje sta bila?
Na Oddelku. Kje pa?
Kaj vama je naredil?
Si me pogrešala?
Seveda si.
Nisi naju iskala.
Mislila sem, da sta mrtva.
Ne.
Si pa res hecna. Živa sva.
Celo pulz imava.
Zakaj vaju Princ ni... -Ubil?
Ni naju hotel ubiti.
Samo kaznoval naju je.
To ni povsem točno.
Meni ni naredil nič.
Ampak...
Silil me je gledati.
Ja, tako je bilo.
Gledala sem.
Prekleto.
Žal mi je, Bono.
V redu je.
Tako je.
Vredno je bilo.
Ker je zdaj tu. Nymova velika...
Zea.
Ni ti bilo treba priti.
Zapustila si naju.
Mislita, da vaju nisem hotela iskati?
Seveda sem.
Dvanajst let sem imela.
Ko so vaju našli, sem bila še otrok.
Ja, ampak zdaj si tu. In vse, kar vidim, je...
Odraz njega.
Pošast.
To si.
- Morala bi vaju iskati. - Si nora?
- Zea je pomembnejša od naju. - Bonnie, prosim.
Nikoli ni kazal šibkosti.
Na Nyma mislim. Nič ga ni ganilo.
Potem pa si se pojavila ti,
in nenadoma je nekaj v njem oživelo...
Mogoče ga je zlomiti,
ker mu je nekaj pomembno.
- Ne sovražim te, Zea. - Jaz tudi ne.
Vsi smo Nymove žrtve.
Le kaj govoriš?
Veš, čigave žrtve smo.
Samo malo...
Misliš na Princa?
Ja.
Med drugim.
Zato ga iščeš?
Misliš, da ti je Princ ubil starše?
Lahko to verjameš, Bono?
Oprosti, malce sem se izgubil.
Ti tega nikoli ni povedal, ne?
Pišuka, to mi je preveč.
Česa mi nikoli ni povedal?
Princ ni ubil tvojih staršev.
Kdo pa?
Bi rada vedela?
Da ti... -Bonnie.
Nisi povsem pri sebi.
Samo povem.
Spet pretiravaš.
Pusti me.
Bono? -To ne bo pomagalo.
Ja... Poslušam vaju.
Lagala sta mi. -Hej.
- Samo ščitil sem te. - Kdo ju je ubil?
Nikoli nisem razumela, kaj vidi v tebi.
V meni tega nikoli ni videl.
Čeprav sploh nisi posebna.
Nisi lepa.
Lahko si moja, če si to zaželim.
Nym ju je ubil.
Kaj, če jo Princ najde?
Kaj, če ji pove resnico?
Kako sem lahko bila tako neumna?
Prekleto.
Zapri gobec, Nym.
Vidim te.
Dobro.
Si vedel?
Poglej me.
Si vedel, da sta živa?
Ja, ampak jima ni bilo pomoči.
Zamudil sem.
Je to res?
Dobro.
Hvala.
To mi je dovolj.
Lahko... -Utihni!
To lahko.
Ne boš me ubila.
Že davno si mrtev.
Upam, da te je sram.
Zea?
Lahko... -Odjebi.
Spusti me noter.
Resno mislim, Nym. Ostani, kjer si.
Nič nisem vedel o tebi.
Ne poslušam te.
Očitno me poslušaš.
Prepozno sem dojel, kaj mi je naredil.
Ne. Pozabi.
Princ ni kriv. Ti si.
Samo ti. -To sem vedel že takrat.
Zato sem te tudi rešil.
Hočeš, da se ti zahvalim?
- Po moji zaslugi si živa. - Vseeno si tepec.
Vsaj iskren sem.
Iskren?
- Resno? - Si bila na mojem računalniku?
- Bi te to motilo? - Veš, kako močen je Oddelek.
Tvoji starši bi itak umrli.
Če jih ne bi ubil jaz, bi jih drugi agent.
Ampak on te ne bi pustil živeti.
Ne morem verjeti. -Česa?
Prasec.
Nisi moj junak, pa tudi moj rešitelj ne.
Zaradi tebe je šlo vse k vragu.
Ja, zaradi tebe.
Bonova. Vse. Ti si kriv za vse.
In za vse, kar je sledilo. Od tistega dne si mi najpomembnejša.
Razumeš? Trudil sem se.
Zato še nisi dober.
Ni šlo zame.
Zame je bilo prepozno.
Zate pa ne.
Pa moji starši?
Ne spomnim se glasu svoje mame.
Ne vem, kakšen je občutek,
ko te objame oče.
In nikoli ne bom vedela.
Za to je zdaj prepozno.
Razumeš?
Te pustim pri miru?
Navadno hočeš biti sama,
ko si jezna.
Nisem jezna.
Samo vsega sem sita.
Tebe, Oddelka, Princa in Bonovih.
Vsi ste strašansko odvratni.
Gabite se mi.
Mislil sem, da se za nekaj borimo.
Ničesar ni bilo, razen Oddelka.
Pri 16-ih je Princ zahteval, da ubijem tvoje starše.
Tebe ni omenil.
Nisem vedel, da imata otroka.
Nepomembna si bila.
Postranska škoda.
Ko sem te videl, bilo je prepozno.
Tvoji starši...
Bilo je že konec.
Za nič se ne boriš.
Bonnie in Bono. Onadva sta bila prava.
Ne vem, kaj jima je Princ naredil.
Ampak čutita samo sovraštvo.
Drugo jima je odvzel.
Bonnie te je imela res rada.
Veš to?
Tebe sem imel.
Daj, to je neumnost.
Poznam te.
Misliš, da si boljši od vseh.
Sam sebi si hotel dokazati,
da nisi gnoj.
Ampak si.
Če ne bi bilo ljudi, kot si ti,
bi bil svet bistveno boljši.
Zakaj me potem ne ubiješ?
Zaslužim si.
Se vsaj zavedaš tega.
Nisi mi odgovorila na vprašanje.
Boljši svet...
Ko bi bilo vsaj tako preprosto.
Ljudje ne bi bili tako kompleksni.
Pravi pesnik si.
Trudim se.
Jaz tudi. Ampak ne bom te ubila.
Živi s tem.
Veš...
Lepo, da si ji povedala resnico.
Res super.
Ja. Ne?
Si zdaj bolje?
Si zdaj prišla k sebi?
Hej.
Daj ji trenutek, prosim.
Sta končala?
Ubila jo bom, Bono.
Ti pa boš to dovolil...
Ne.
Kaj?
Prekleti prasec.
Morata me spustiti.
Pa kaj še.
Dovolj je. Prekipelo mi je.
Tebe bi moral izbrati, ne mene. Vem.
Ampak nisem kriva za to.
Pusti me pri miru.
Slučajno sem pristala tu.
Pa mi povej, kje je Nym.
Dobro.
Dobro? Tega nisem pričakoval.
Njegova smrt ne bo nič spremenila.
Vseeno mi je.
Princa hočem.
Ni ti on ubil staršev.
Ja, Nym jih je. Spomnim se.
To je pomembnejše od Nyma.
Briga me, če umre.
Ne veš, kje je Nym.
Našla ga bom.
Sporočila vama bom, kje je.
Vidva pa najdita Princa.
Bosta zmogla? -Ja.
Vse zmorem.
Ne zaupam ti.
Ne boš mogla gledati, kako umira.
Pa me ubij.
Hej.
Zea.
Nasvet ti dam.
Vdihni, preden kaj zineš.
- Bonnie. - Dovolj dolgo sem molčala.
Skrajni čas je, da nekaj povem.
Tega nisi opazil, ne?
Nisi se nikoli opravičil.
Niti zdaj. -To hočeš?
Opravičilo?
Nočem več govoriti.
- Zakaj ne? - Tako ne bom nič boljši človek.
Pa boš odšla?
Ne bom se prepirala s tabo.
Moja srajca ti je prevelika.
Ne, pristaja mi.
Bi lahko govorila?
- Pozabi na to. - Zea, prosim.
Pijem.
Kaj? -Pijem.
Kaj piješ?
Tisto, zaradi česar so drugi ljudje znosnejši.
Nimam alkohola.
Zea?
Alkohol.
To ni alkohol.
Kaj pa? -Etanol.
Zakaj je zelen?
Destiliral sem klorofil iz špinače.
Na svetlobi postane rdeč.
To sem nekje prebral.
Pa res je. Ampak tega ne bi smela piti.
Tudi etanol je alkohol.
- Ne bom se zmenil za to. - Pravkar si se.
- Etanol je strupen. - Pa sem le imuna.
Zakaj bi bila imuna na etanol?
In...
Kaj?
Kaj? -Prej je bilo tu mirno.
Zakaj sem imuna na butasti etanol?
Veš, zakaj sem imuna na etanol?
Mislil sem, da se nočeš prepirati.
Ali si zato boljši človek?
- Jebi se... - Ne preklinjaj.
Dobro.
Sem mogoče imuna,
ker me je neki prasec deset let zastrupljal
z vsemi mogočimi strupi?
Ne? -Z nenevarnimi količinami.
Kaj? -Dajal sem ti nenevarne količine.
"Zea.
Ne razumem, zakaj si jezna.
Samo malce sem te zastrupljal."
Kako to zveni?
Tako se razvija odpornost na nevrotoksine.
O bog.
Jebeno neverjetno.
Ne preklinjaj.
Potegni mi ga.
Sicer bi me to razjezilo.
Ampak k sreči...
Si imuna na etanol.
Prasec.
Boš že videl. -Kaj?
Zea.
Spusti ta kaktus.
Sicer?
Sicer se bom razjezil.
Ne želi si tega.
Hvala.
Te to jezi?
Prekleti kaktus?
Pomemben mi je.
Se ga ne spomniš?
Felix?
Je še živ?
Pazil sem nanj.
Živjo, Felix.
Več sem se pogovarjala s kaktusom kot s tabo.
Nisem vedno vedel, kaj naj ti rečem.
Kaktus tudi ne.
Ampak vedno sem te rad poslušal.
To je bila
po svoje dragocena izkušnja.
Nikakor te nočem prizadeti.
Samo...
Zamudil sem.
Ne razumeš.
Nisem srečna.
Pa kaj spremeni.
Misliš, da nisem poskušala?
Odšla sem.
Zapustila sem te.
Hotela sem normalno življenje.
Ampak nisem kot drugi.
Naj sem se še tako borila,
si zmagal.
Postala sem tisto, kar si naredil iz mene.
Drugačna si.
To ni dobro.
Vsi to opazijo.
Veš, kaj je tvoja težava?
Nisi dojel, kaj ti govori življenje.
In sicer?
Da ne bodi prasec.
Ne glej me tako, Felix.
Tega ni treba.
Vzemita to s tal.
Sem kaj pozabil?
Kako to misliš?
Ah, Bonnie.
Nisem še končal.
Me slišiš, ne?
Oprosti.
Bono.
Živjo.
Si dobro?
Ja.
Ni mi jasno,
zakaj sta prišla.
Kot da sem pozabil,
da imamo dogovor.
Vseeno sem vesel.
Vedno vaju je lepo videti.
Tudi midva sva vesela. -Jaz ne.
Ne zamerim ti, Bono.
Včasih mi je težko z drugimi ljudmi.
Nerodno mi je.
Počutim se kot vsiljivec.
Vsi so v svojem svetu.
Nič ne razkrivajo.
Pa kljub vsemu skupaj sedijo v savni.
Goli.
Drug poleg drugega.
Znojijo se drug po drugemu.
Povsem brez sramu.
Tega ne razumem.
Res.
Ne razumem jih.
Savne?
Ja.
Savne.
Oprosti, stari.
Nisem vedel, da si tu.
Nič hudega.
O savnah se pogovarjamo.
Grem.
Ko si že tu,
jima vzemi orožje.
Nisem vas hotel prekinjati.
Vem.
Mene se ne prekinja.
Hotela sva samo...
Sta mislila, da ne bom opazil?
Ampak Bonnie...
Moč ne pomeni
samo imeti avtoriteto.
Moč pomeni tudi
biti pripravljen na nasilje.
V očeh ti vidim, da si pripravljena na to.
Pa ti vidiš to v mojih očeh?
Princ, prosim...
Kje je punca?
Ne veva.
Ampak bova izvedela.
Zea.
Razkrila nama bo, kje je Nym.
Če ji midva poveva, kje si ti.
To je torej vajin načrt?
Tako je.
In ni neumen.
Dobro sva vse pretuhtala.
Oba bova našla.
Zeo in Nyma.
Ampak ti ne poveva, kako.
To veva samo midva.
Zato veva več kot ti.
Tudi znanje je neka vrsta moči.
Ne moreš naju ubiti.
Bono, prosim te.
"Bono, prosim te."
In če ju najdeta,
bosta oba ubila?
Ja.
To je načrt.
Ne? -Ubila ju bova.
Zeo in Nyma. Zate.
Tudi ti, Bono?
Ja.
Ni ti vseeno zanjo, ne?
Za Zeo?
Bonnie mi je pomembnejša.
Ne.
O Zei govoriva.
O Zei.
Nočeš, da umre.
Zakaj se smeješ?
Neke sanje sanjam.
Ponavljajo se.
Vsako noč.
Stojim pod mostom.
Pogledam navzgor.
Nekdo je na mostu.
Majhen zgleda.
Stoji na ograji.
Zgleda, kot da bo skočil.
Zato začnem vpiti.
"Hej.
Ne skoči. Ne ubij se."
Ampak...
Ne gane se.
Ne umakne se z ograje.
Stečem proti njemu.
Čim hitreje.
Tečem.
Tečem in tečem, ker se bojim.
Bojim se, da bo skočil.
A ne vem, zakaj.
Potem pridem gor.
Njega pa ni več.
Mislim, da je skočil.
Zato
se vzpnem na ograjo
in pogledam dol.
Nekdo stoji spodaj.
Majhen zgleda.
In nekaj vpije.
Na začetku ga ne razumem,
sčasoma pa dojamem, kaj vpije.
"Hej.
Ne skoči.
Ne ubij se."
"Ne ubij se."
To mi je
smešno.
Kaj?
Zea.
Zei je to znano.
Te sanje z mostom.
Ni ji treba živeti.
Zea in jaz...
Midva že sanjava.
Ti si
prava mojstrovina.
Tinder imam.
Kaj? -Tinder je...
Vem, kaj je Tinder.
Zakaj mi to govoriš?
Se nisi hotel pogovarjati?
Potem reci kaj na to.
Tinder imam.
Pogosto ga
uporabljam.
Lepo.
Lepo? -Lepo.
Te to ne moti?
Malce je tvegano.
Po tvoji zaslugi se znam braniti.
Reci "prosim".
Kaj se greš?
Šaržer sem ti vzela.
Reci "prosim".
Prosim.
- Kaj me prosiš? - Mi lahko, prosim, vrneš šaržer?
Ne.
Nočem.
Pa ni treba.
Bi me moralo to navdušiti.
Sem vsaj jasna.
Si vesela?
Zaradi česa?
Končno imaš razlog, da me sovražiš.
Ne.
Res?
Raje ne bi vedela resnice.
Čeprav je to neumno.
Rada bi,
da bi ostal, kakršen si.
Kakršen si bil vedno.
Zato, ne.
Nisem vesela.
Nasprotno.
Sama sem.
Ker si morilec.
Pa ti? -Kaj jaz?
Koliko ljudi si ti ubila?
Ti so bili... -Zlobni?
So morali umreti,
da bi bil svet boljši?
To te muči, ne?
Ne prilegaš se v lastno ideologijo.
Če na kratko vse odmisliš,
svojo lažno moralo, slepo etiko
in romantično sanjarjenje...
Kaj ostane?
Kaj si ti?
"Kaj bi bila raje, Zea?
Vojak na vrtu
ali vrtnar v vojni?"
To so tvoje besede.
Vem, kaj sem.
Tisto, kar je ostalo.
Tisto, kar si ti pustil.
Vojak na vrtu.
S krvavimi rokami.
Vojno imam v glavi.
Si zadovoljen?
Si to hotel slišati?
Odrasli smo na Oddelku.
Bonnie.
Bono.
In jaz.
Naše življenje je imelo smisel samo,
ko smo vzeli življenje.
Vsaj tako so nas učili.
Tega nisem verjel,
ampak mi je bilo vseeno.
Svet je zloben.
Zato ni pomembno, kaj mu naredimo.
Vedno sem mislil, da je vse to nesmiselno.
Svet gre naprej.
Zlobneži delajo hudobije...
Čas pa
to izbriše.
Toda potem si prišla ti.
In uničila mojo logiko.
Začel sem razmišljati drugače.
Ne more...
Vseeno ne more biti vse tako slabo,
če obstaja nekdo, kot si ti.
Nekdo tako lep.
Kljub vsej norosti.
Prekleto.
Hvala.
Ne boš me ubila.
Že davno si mrtev.
Prosim, Bono.
Nym.
Prekleto.
Stran morava. -Kaj?
- Napako sem naredila. - Ne razumem.
Nisem razmišljala. Jezna sem bila.
Stran morava.
Ubila te bosta. -Kdo?
Bonova. Da bi mi povedala, kje je Princ.
Ko te ubijeta, mi bosta povedala, kje je.
Me poslušaš?
Bonova prihajata. -Vem.
- Poznam te. - Zakaj potem nisi odšel?
Umrl boš. Štekaš?
- Tvoj načrt je trapast. - Sem mar altruističen?
Ubila te bosta, tepec.
Ti si dokaz, da ima njegova moč meje.
Njegova šibka točka si.
- Če umrem tu, bom vsaj... - Veš, da se to ne bo končalo z njim.
- Veš, kakšen je Oddelek. - Poznam Princa.
In če ga ubijem? Kaj potem?
Potem živi.
Ne razumeš.
Težava ni Oddelek. Ali Princ.
Niti ti nisi težava.
Zlomil si me.
Vse si mi vzel.
Vse, Nym.
Potem pa...
Potem si mi vse dal.
Upravičeno bi te sovražila.
Morala bi te sovražiti.
Ampak v resnici...
Te ne morem.
Nihče mi ni bliže kot ti.
Z nikomer si ne bom tako blizu.
Ne morem pobegniti pred tem.
In to me uničuje.
Kjerkoli sem.
Razumi to.
Ne sovražim te.
Sebe sovražim.
Zato, ker te ljubim.
Prekleto.
Ne preklinjaj.
Si obdržal njeno kitaro?
Ja.
Res misliš, da nama bo uspelo?
In da bosta Bonnie in Bono
- spet kot prej? - Morava poskusiti.
To jima dolgujeva.
Imaš načrt?
- Nimaš, ne? - Ne vem, kako bo to izpadlo.
Ampak niti ne moreva vedeti.
Lahko samo vidiva, v čem sva se prej motila
in poskušava biti boljša.
Boljša?
Ja.
To pa ni težko.
Ker sva grozna?
To hočeš reči?
Nisva.
Nikoli nisva bila.
Glede na vse sranje
in norost,
sva povsem v redu.
Iskreno.
Nisva dobra,
ampak sva v redu.
Dobro.
Pa poskusiva.
Boš ostala?
Ja.
Uspelo mi bo.
Vrnila ju bom k nama.
POŠILJANJE LOKACIJE...
Kje si dobil kitaro?
V učilnici. -Daj jo nazaj.
Nikoli nisem bil v šoli.
Malce sem se razgledal.
To me je razžalostilo.
Kmalu bova dobila lokacijo.
Ne sodim sem.
To nikoli ni bil najin svet.
Ni res.
Blizu sva bila.
Z Zeo in Nymom? To ni bilo resnično.
Zame že.
Ti kar živi v svoji glavi.
Ja.
Tam je lepo.
- Ne gledaš me tako. - Kako te gledam?
Kot da vse to ni moj svet.
In bojiš se, da bodo drugi to opazili.
Kaj hočeš od mene?
Si smem nekaj zaželeti?
Izvoli.
Mislim, da samo obstajaš.
Ker je težko živeti.
Če bi imel željo...
Misliš, da ne živim?
Ne. Seveda ne.
Ne kot Zea.
Ne?
Nisem mislil tega.
Misliš, da sem hotela to?
Kako naj živim s tem?
Kako?
Je kaj prostora zame?
Kje?
Tam.
Tam, kjer sem se skrivala.
Globoko v tebi.
Tik poleg Zee.
Me boš spustil noter ali ne sodim tja?
Pik.
Tu si. -Ne, Bono.
To pred tabo je resnično.
To je moj svet.
Tudi moj.
Nič boljši nisi od Nyma.
Kako lahko to rečeš?
Ti in Nym
bi uničila ves svet,
da bi bila vajina Zea varna.
Jaz pa se lomim
pod vsem, kar je ostalo od tebe.
Mene
samo gledaš.
Ljubiš pa njo.
Nehaj.
Poglej me.
To sem jaz.
Ne morem ti ponuditi več.
Nikomur od vas. Nikoli ne bom ona.
Ne delaj tega. Prosim.
Daj, Bono. Zavrzi me.
Ne bom.
Ubil ju bom.
Ubil ju bom. Oba.
Nočem te spet izgubiti.
Ne zaradi nje.
Tega ne bi prenesla.
Umrla bo.
Ampak zakaj?
To je del treninga.
Veliko majhnih stanovanj je.
Sploh ne morem oceniti.
Vhodi nimajo smisla,
izhodi pa tudi ne.
Hkrati je preozko, ampak tudi preveč odprto.
Vsi malce izgubljamo razum.
To je
malce trapasto.
Morala sem naročiti svoje pohištvo.
Jaz tudi.
Smešno.
Ja.
Vesela sem, da si jo obdržal.
Njeno kitaro.
Tega nikoli nisem razumel.
Glasbe.
To je bolj zanimalo vas.
Glasba zbuja spomine.
Za trenutek pozabiš na vse grdo.
Nič drugega ni pomembno.
Kajti glasba je lepa.
V tistem trenutku je pomembno samo to.
Misli ti odtavajo. Prepustiš se.
Prepustiš se...
Poleg vojne obstajajo še druge stvari.
Sranje.
Ja.
Bravo.
Nisem zadovoljen s tem položajem.
Odlično.
Naj odprem vrata?
Lahko bi ju pustila zunaj.
Živjo.
Dobro, zanimivo.
Bi rada kaj spila?
Ne. Ubila vaju bova.
Nym ima kavo.
Kava mi je pregrenka.
Lahko dodam malce sladkorja.
Dovolj je bilo.
Bonnie.
Kaj nameravata?
Bo sladkor ublažil grenkobo?
Kavi bo dodal sladkost.
A bo vedno malce grenka.
Pa ti? Nymov otrok.
Ne razočaraj me.
Smem?
Izvoli.
Kaj bosta zdaj?
Kaj ti je naredil?
Prosim te, Boni.
Žal mi je, mala.
Si res to želiš?
Družina smo.
To je vse, kar imamo.
Ne bi me smel zavreči.
Ni še prepozno.
Ni mi treba odpustiti.
Ampak...
Ne pozabi, kako lepa si lahko.
Kako lepa sem zdaj?
Vedno te bom ljubil, Bonnie.
Tega ne moreš spremeniti.
Boš držala obljubo
in ji povedala, kje je Princ?
Ja.
Se boš upiral?
Družina smo, Bono.
Nym.
Nehajta.
Bono.
V redu je, Bono.
Ne morem brez nje.
Potrebujem jo.
Tu sem.
Ne, nisi.
Ampak to bova popravila.
Ne, Bonnie, prosim.
V redu je, Bono.
Kaj se greste?
Nehajte.
Bonnie.
Tu sem.
Ne dotikaj se me.
Zmogla boš.
Nikjer nisem.
Ni me več, Zea.
Res ne vidiš tega?
Pik.
Poskusi.
Samo poskusi.
Živjo.
Ime mi je Bonnie.
To pesem
sem ji pela vedno,
ko ni mogla zaspati.
Da bi jo umirila.
Ta pesem je zate, Zea.
Hopla.
Lepo.
Vse je v redu.
Tu sem.
Vsi smo še tu.
Bonnie?
Ne bova...
Ne bova ju ubila, ne?
Ne, Bono.
V redu.
Potem pa dobro.
Drugače pa...
Nočem vas prekinjati,
ampak krvavim.
Si dobro? -Odlično.
Nikoli bolje.
Potrebuješ obliž? -Jebi se.
Tudi vajin odnos je čuden.
Kako sploh kdo... -Ojej.
Kaj je?
Upoštevaj razpoloženje navzočih.
Kaj, če ne morem?
Potem molči.
- Pa, če nočem? - Udarila te bom...
Zea. -Bono.
Poljubili sta se.
Kaj? -Ojej.
Noro je bilo. Zmedel sem se.
Ne vem, kaj naj rečem na to.
Pa ne reci nič.
Žal mi je.
Glavno, da si se vrnila.
Hitro vprašanje.
Ali kdo od vas razume, kaj se je tu zgodilo?
V moji glavi je zmeda.
Ampak mogoče sem jaz kriv.
Princ.
Ubila ga bom.
Vesta, kje je?
Kaj potem čakamo?
Razfukajmo ga. -Zea.
Si pa res vulgarna. To je neumestno.
Me boš mahnila, ne?
Nehajta. Princ je davno odšel.
Nekaj me muči.
Princ.
Videla sva ga. Ni bil sam. Pa je sicer vedno sam.
Tisti tip v klubu?
Misliš, da je... -Skakač.
Poznata skakača?
Drugače pa... Še vedno krvavim.
Veš, kaj?
Zakrpal te bom. -Kaj?
- Ne. Nikar, prosim. - Žal mi je zaradi rane.
Ne. Av. -Imaš iglo?
Kaj? -In sukanec?
Av.
Se spomniš...
Pesmi?
Kako naj bi jo pozabila?
Vedno si težko zaspala.
Brez tebe ni bilo nič laže.
Ni več poti nazaj.
Vsaj zame ne.
Potem greš lahko samo naprej.
Kako?
Kot vedno.
Kot prej.
Skupaj.
DVA MESECA POTEM
Hvala vam za pomoč.
Na videz si imel vse pod nadzorom.
Boste vstali?
Jem.
Jaz tudi.
To ni zdravo.
Boš banano?
Dobro.
Gremo?
Hotela sem mu nekaj zapeti.
Bruhnil bi v smeh, ampak me je nekdo zabodel.
Kakšna cmera si.
Nikoli te nisem videl, da bi se smejal.
- Zakaj nam nisi vsega povedal? - Kaj?
- Pomagali bi ti. - Zea... Utihni.
"Glave naju bo stala."
ENO LETO POTEM
Vesel sem, da si preživela.
Drugi so mi bili dolgočasni.
Misliš, da sem tvoj sovražnik?
Ja?
Mogoče je bolje tako.
To sem podaril tvoji mami.
Drag kamen.
Vem, kdo si zares.
Septembrski otrok.
Je to vse, kar boš povedal?
Ali boš dodal še kaj pametnega?
Nimaš pojma kdo si, ne?
Zea.
Zea. Tako je.
Oddelek ni tisto, kar misliš.
Ti pa nisi Zea.
Septembrski otrok si.
Ampak tega še nisi dojela.
To vrtnico mi je dal brezdomec.
Martin ali Markus.
Neko ime na "M".
Martin ali Markus
vsak večer čaka,
da se cvetličarne zaprejo.
Vzame tisto, kar ostane.
Naslednje jutro se zgodaj zbudi
in to cvetje deli po mestu.
V zameno ne zahteva denarja, hrane ali česa drugega.
To počne kar tako.
To mu je dovolj.
Ampak ti tega ne razumeš.
Nikoli nisi razumel, kaj pomeni biti človek.
Vrtnar in vojak sta človeka.
Nočemo se vojskovati.
Kajti v vojni ne slišiš ptic.
Kaj bi bila raje?
Vrtnar ali vojak?
Jaz bi bil raje človek.
Samo Princ sem.
Se vidiva.
Nisi imun na nevrotoksine?
Misliš, da bo to vse uredilo?
Ne moreš ustaviti Oddelka.
Samo Princ sem.
Ampak kdo je Kralj?
Jaz sem preklemani kralj.
SEPTEMBRSKI OTROCI
Življenje
ne ubija vedno učinkovito.
Bolje je dati nekomu priložnost.
Navadiš se na to.
Ne glej me tako.
Nisem mislil tega.
Samo... Navadiš se.
Na vse to.
Poskušaš narediti nekaj...
Poskušaš biti dober ali boljši človek.
Ampak nekako...
Nekako vedno pristaneš tu.
Veš, zakaj?
Resnica je preprosta.
Junakove roke nikoli ne ostanejo krvave.
O, dobro.
Ne.
Pravzaprav je slabo.
Konec je z vama.
Ja, to sem dojel. Hvala.
Sovražim ta trenutek.
VRNILI SE BOMO
MEDIATRANSLATIONS