Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- איינור: איחרתי? הוא כבר הציע לה? -‬
‫- הילמי: לא, אבל תמהרי, הם הבאים בתור! -‬
‫- איינור: אני לא מוצאת את הקישור… -‬
‫…ממש מלהיב.‬ ‫היא שאלה אותי המון שאלות. היא שאלה…‬
‫שאלות כמו איך הגעתי לאדריכלות.‬
‫ואו, צריך אומץ כדי להציע נישואים מול כולם.‬
‫הוא לא יעשה את זה על האומגה, נכון?‬
‫הוא עומד לעשות את זה.‬
‫כל כך יפה כאן.‬ ‫-רציתי לשאול אותך משהו.‬
‫אנחנו מכירים כבר שנתיים,‬
‫ובכל יום, אני מאושר שפגשתי אותך.‬
‫אז, מאווי שימשק,‬
‫האם…‬
‫רגע, מאווי. זהירות! את יותר מדי…‬
‫מאווי!‬
‫הוא פישל.‬ ‫-מוסא!‬
‫איך אפשר לפשל בהצעת נישואים?‬
‫לא, הוא לא פישל. הם נפלו.‬
‫הוא בכלל הציע?‬
‫לא.‬
‫נראה לי שהיא קפצה בכוונה לפני שהציע.‬
‫נו, באמת!‬ ‫-אני רק אומר, מאווי חכמה מדי בשבילו.‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫-מה אמרתי?‬
‫- היא אמרה אולי -‬
‫אני חושבת שג'אן רצה…‬ ‫-מה?‬
‫אני חושבת שהוא רצה להציע נישואים.‬
‫ואו! חדשות גדולות!‬
‫איך את יודעת?‬
‫את לא שמחה?‬
‫את לא שמחה.‬ ‫-ברור שאני שמחה.‬
‫טוב, אם זה באמת מה שהיה אמור לקרות.‬
‫אבל…‬ ‫-אבל מה?‬
‫אל תכריחי אותי לסחוט את זה ממך.‬
‫דבר ראשון, אני אוהבת את ג'אן. אין ספק.‬
‫בסדר. ודבר שני?‬
‫דבר שני, זה קל לג'אן.‬
‫אבל להתחתן?‬
‫זה מרגיש לי כמו החלטה להישאר בהמבורג.‬
‫הרגע זכיתי בפרס האדריכלות.‬
‫זה סוף סוף קורה. אולי ארצה לעבוד בחו"ל.‬
‫אולי הוא רוצה משהו שונה ממני.‬ ‫אני פשוט מפחדת.‬
‫מאווי, אתם צריכים לדבר.‬
‫תגידי לו מה את חושבת.‬
‫באמת, מה התוכנית החלופית?‬ ‫יש לך תוכנית חלופית, כן?‬
‫אל תהיה מעצבן. אין לך עבודה?‬
‫אתה לא רוצה להיות מושפל.‬
‫מוסא, מספיק, בסדר?‬
‫למה שלא פשוט תשאל אותה עכשיו?‬
‫שום דבר לא פשוט כרגע.‬
‫היא לא מוכנה לכל זה.‬
‫אתה לא מוכן לכל זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני מבולבל לגמרי.‬ ‫-במקומך, הייתי עושה עכשיו או לעולם לא.‬
‫ג'אן?‬
‫קח. היו להם רק ממחטות.‬
‫עם מי דיברת?‬ ‫-מוסא.‬
‫הוא תמיד מנסה להרגיז אותי.‬
‫לדעתי אתם חמודים.‬
‫גם המשפחה שלי מעצבנת.‬ ‫הם תמיד רוצים ממני משהו.‬
‫אבל משפחה גדולה זה גם דבר יפה.‬
‫הלוואי שגם לי הייתה.‬ ‫-בקרוב את…‬
‫את אחת מאיתנו.‬
‫תודה. אני גוועת ברעב.‬
‫ואו! ארוחת ערב טורקית!‬
‫לא ידעתי שיש באוסטריה… צ'י קופטה!‬
‫מאווי, רציתי לשאול אותך…‬
‫אני בסדר.‬
‫זה פשוט קצת חריף.‬ ‫-זה המתכון של אבא.‬
‫טוב, מה שרציתי לשאול אותך…‬ ‫-זה ממש חריף.‬
‫מה שרציתי לשאול אותך…‬ ‫-כן?‬
‫בחיי.‬
‫אילו רק ידעת כמה את יפה.‬
‫מה זה אומר?‬
‫יקירתי, אילו רק ידעת כמה את יפה.‬
‫מה זה?‬
‫תן לי את זה!‬
‫מה זה?‬
‫מזל טוב לשנתיים שלנו יחד.‬
‫- עשרה ימים באיסטנבול -‬
‫איסטנבול?‬
‫עשרה ימים?‬
‫תודה!‬
‫אני אוסף את מאווי, ואז ניסע לשדה התעופה.‬
‫והצעת הנישואים שלך?‬
‫אעשה זאת מחר באיסטנבול.‬
‫בשקיעה על גבעת סרייבורנו.‬
‫"האדריכלית מהמבורג, מאווי שימשק,‬
‫"זוכת הפרס הראשון‬ ‫בקטגוריית 'התגלית' על עיצובה,‬
‫"מקדישה את הפרס לאביה המנוח."‬
‫איינור תתרגש מאוד כשהיא תקרא את זה.‬
‫והתמונה של שלושתכם…‬
‫מתוק כל כך. היא עוד לא יודעת, נכון?‬
‫לא.‬
‫היי, איינור.‬
‫שלום, נורה. הילדה שלי כבר לחוצה?‬
‫שלום, אימא.‬
‫היא רק בודקת את השעה כל שלוש דקות.‬
‫אני שומעת אתכן!‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה, אימא. אין כמוך.‬
‫האוטובוס לא הגיע.‬
‫אז הוצאתי את האופניים מהמרתף‬ ‫וניפחתי את הצמיגים…‬
‫תגידי, למה איסטנבול?‬ ‫פריז לא הרבה יותר רומנטית?‬
‫כי מעולם לא הייתי בטורקיה, למרות שגדלת שם.‬
‫ואפילו לא לימדת אותה טורקית.‬
‫ג'אן פה. אני חייבת ללכת.‬
‫ביי, אימא.‬ ‫-ביי, יקירתי.‬
‫תשלחי הודעה כשתגיעי.‬ ‫-כן.‬
‫נסיעה טובה.‬
‫אימא, תראי מה כתוב.‬
‫ביי, יקירתי. תכתבי לי כשתגיעי!‬
‫אשלח לכן גלויה!‬
‫תסתכלי.‬
‫זה מגזין האדריכלות הבין-לאומי‬ ‫היוקרתי מכולם.‬
‫מאווי ציינה אותך בתור ההשראה שלה.‬
‫תראי את התמונה הזאת של שלושתכם.‬
‫- הוריה הם ההשראה הגדולה ביותר שלה. -‬
‫שיט.‬
‫שיט?‬
‫אני חייבת לעצור אותה.‬
‫מאווי!‬
‫מאווי, בבקשה! חכי!‬
‫היא באה.‬
‫לאיסטנבול.‬
‫אנשים משתפים הכול באינטרנט בימינו.‬
‫- איסטנבול‬ ‫אנחנו באים -‬
‫תכינו הכול, בבקשה.‬
‫תודה. על הנסיעה הזאת.‬
‫אני יודעת כמה אביך‬ ‫לא רוצה להיות בלעדיך עכשיו.‬
‫כן, משרד עורכי הדין‬ ‫ישרוד עשרה ימים בלעדיי.‬
‫כן?‬
‫כן.‬
‫כן, בטוח.‬
‫איסטנבול.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫אימי מעולם לא דיברה על העיר או על האנשים.‬
‫היא חינכה אותי להיות גרמנייה כל כך.‬ ‫-היא מאוד גרמנייה.‬
‫אבל לא גרמנייה כמוך,‬
‫תפוד מתוק שלי שמפקפקת בכל דבר.‬
‫יהיה נהדר, תסמכי עליי.‬
‫- טיסה יוצאת‬ ‫יעד: איסטנבול -‬
‫- איסטנבול -‬
‫גברת מאווי?‬
‫גברת מאווי בילגין?‬
‫סליחה, שמי שימשק.‬
‫כן, סליחה. גברת מאווי שימשק.‬
‫באתי לאסוף אותך.‬
‫שמי בירול.‬
‫זה סוג של שירות אח"מים?‬
‫כן, אפשר לקרוא לזה ככה.‬
‫זה לא הייתי אני. באמת.‬
‫אימא שלי אמרה שיש לה הפתעה בשבילנו.‬
‫תסתכל לשם.‬
‫זהו סגנון מאוד אופייני לאדריכלות המקומית.‬
‫ברוכים הבאים!‬
‫אני שמחה לקבל את פניכם.‬
‫שמי קרולין מיינרט. אנא קראו לי קרולין.‬
‫בואו אחריי, בבקשה. בירול יטפל במזוודות.‬
‫הווילה הזאת, המכונה "יאלי" בטורקית,‬ ‫היא מהמאה ה-19‬
‫ושרדה כמה רעידות אדמה.‬
‫ב-1920, שרפה כמעט הרסה אותה כליל.‬
‫זה לא מלון בוטיק.‬
‫זה לא יקר מדי?‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫אבל גדלת כאן.‬ ‫-כן, אבל לא ככה.‬
‫והמעקה הזה?‬
‫זה מייפל קנדי?‬ ‫-כן.‬
‫הוא שרד את השרפה כמעט ללא פגע.‬
‫אנו עושים כל מה שניתן‬ ‫כדי לשמר את אותנטיות היאלי.‬
‫בייחוד כשמדובר בבית‬ ‫שעובר במשפחה מאז הקמתו.‬
‫ואו.‬
‫סוף כל סוף.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫ברוכה הבאה הביתה, מאווי.‬
‫היא מתכוונת, "ברוכה הבאה הביתה".‬
‫אני יאדיגר.‬
‫הבבאנה שלך.‬
‫וזהו ביתך.‬
‫ה-מה שלי?‬
‫סבתא שלך. מצד אביך.‬
‫אני ממש מצטערת. כנראה חלה טעות.‬
‫אין לי קרובי משפחה נוספים מלבד אימא שלי.‬
‫לאימא שלך קוראים איינור שימשק.‬
‫אביך היה אוסמן בילגין. הבן שלי.‬
‫כשהם התחתנו,‬ ‫הוא לקח את שם המשפחה של אימא שלך.‬
‫מודרני מאוד.‬
‫ואת?‬
‫את מאווי.‬
‫הנכדה שלי.‬
‫שלא ידעתי על קיומה עד אתמול.‬
‫אלה תמונות של אבא שלי?‬
‫היא לא עונה.‬
‫אולי הטלפון שלה על שקט.‬
‫אני שומעת צלצול.‬
‫אימא?‬
‫איינור?‬
‫במקום להביא אותה לכאן,‬
‫יכולת לתת לי זמן להכין את מאווי לקראת זה.‬
‫ומתי תכננת לספר לי שיש לי נכדה?‬
‫בעיקרון, איינור קצת מופתעת.‬
‫הכול קרה קצת מהר מבחינתה.‬
‫מאווי היא הבת שלי.‬
‫אני מחליטה מה, מתי…‬
‫היא אומרת שהיא תחליט‬ ‫מה תגלי, ממי תגלי, מתי ואיך.‬
‫היא לא באמת מתכוונת לזה.‬
‫אימא?‬ ‫-את מבינה? אני מחליטה.‬
‫אפשר שיחה קצרה?‬
‫היית צריכה לספר שיש לי משפחה כאן.‬ ‫שסבתא שלי בחיים. היא צודקת!‬
‫היא כבר מרחיקה אותנו זו מזו.‬
‫סבתא שלך היא… היא הייתה נוראית בזמנו.‬
‫כל המשפחה הייתה איומה.‬
‫אבא שלך רצה לעזוב.‬ ‫היינו צריכים להגן עלייך!‬
‫מפני המשפחה שלי?‬
‫הבטחתי לאביך על ערש דווי.‬
‫אם היית מכירה אותו…‬
‫כל העושר, הלחץ, המגבלות… זה היה יותר מדי.‬
‫אני יודעת שזו לא הייתה ההחלטה הנכונה.‬
‫הייתי צריכה לספר לך.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני ממש מקווה שסבתא שלך השתנתה.‬
‫תני לי לברר בעצמי.‬ ‫-תכירי אותה.‬
‫אבל תאמיני לי,‬ ‫בלתי אפשרי להפוך לבילגין סתם כך.‬
‫ביי.‬
‫אתה עובד במשרד עורכי הדין של אביך?‬
‫משרד עורכי דין מסחרי.‬
‫אנחנו מתמחים בחברות בינוניות.‬
‫אז ברור לך אילו מחויבויות‬ ‫מגיעות עם עסק משפחתי.‬
‫מאווי, לעומת זאת, גדלה כמעט ללא משפחה.‬
‫היא לא יודעת איך זה.‬
‫היא תהיה מאושרת ברגע שהעניינים יירגעו.‬
‫היא תמיד חלמה להיות חלק ממשפחה גדולה.‬
‫תאר לעצמך.‬
‫במשך 20 שנה, האמנתי שאין לי צאצאים ישירים.‬
‫איך היא העזה להסתיר אותה ממני?‬
‫הבת של בני היחיד.‬
‫אני בטוח שלאיינור היו סיבות משלה.‬
‫אימא שלי נאלצה לעזוב, לצערי.‬
‫אה.‬
‫הייתי רוצה לדבר איתה.‬
‫טעויות רבות נעשו בימים ההם.‬
‫מצד שני הצדדים.‬
‫מאווי, מה דעתך לפגוש את שאר המשפחה?‬
‫הם ישמחו מאוד.‬
‫זה יהיה נחמד.‬
‫אז נעשה מסיבה קטנה.‬
‫מחרתיים?‬
‫רק משפחה? כמה חברים קרובים?‬
‫אני אשמח.‬
‫אני שמחה מאוד על ההזדמנות להכיר אותך.‬
‫הנכדה שלי. את תמיד רצויה כאן.‬
‫הרשינו לעצמנו להזמין לכם מלון חדש.‬
‫מלון שמתאים יותר לכם.‬
‫הוא ימצא חן בעינייך, מאווי.‬
‫תודה.‬
‫יש לי סבתא. אימא של אבא שלי.‬
‫זה בלתי ייאמן.‬
‫יש לי משפחה. משפחה אמיתית וגדולה משלי.‬
‫ואיזו משפחה! משפחת בילגין.‬
‫מה אם הם לא יקבלו אותי?‬
‫מה אם לא אשתלב? הם עוד לא מכירים אותי.‬
‫ברגע שהם יכירו אותך,‬ ‫הם לא יתנו לך ללכת.‬
‫אתה חושב?‬
‫קודם כול, בוא…‬
‫ואו!‬
‫בואו איתי, בבקשה.‬
‫מה איינור חשבה לעצמה?‬
‫הילדה לא מדברת מילה בטורקית.‬
‫היא לא יודעת מי היא או מאיפה היא באה.‬
‫היא חושבת שג'אן הזה יכול להציע לה משהו.‬
‫אנחנו צריכים לבדוק היטב‬ ‫את הרקע המשפחתי שלו.‬
‫בבקשה תתקשרי לרנה.‬
‫היא רוצה לקנות איזו חברה בגרמניה.‬
‫תגידי לה שיש לי משרד עורכי דין טוב בשבילה.‬
‫ותשאלי את קנט אם הוא פנוי.‬
‫- יילמאז‬ ‫משרד עורכי דין -‬
‫עליי לדבר איתו.‬
‫מה את מתכננת?‬
‫יש לי יורשת.‬
‫זה משנה הכול.‬
‫אם היא תישאר, כל דלת תיפתח בפניה.‬
‫אני זמין בכל שעות היממה. אשמח לעזור.‬
‫אני יכול לארגן כל דבר בשבילכם.‬
‫הזמנות למסעדות, סיורים בבוספורוס,‬ ‫מדריכים פרטיים,‬
‫שירותי לימוזינות, צוות קניות אישי…‬
‫וזו סוויטת הסולטאן.‬
‫טעות נפוצה לחשוב שהתואר "סולטאן" הוא גברי,‬
‫למעשה, בטורקיה התואר משמש גם לנשים‬ ‫ויכול להיות מקביל ל"קיסרית".‬
‫כיום היא משמשת בעיקר את המשפחה שלך.‬
‫את משפחת בילגין.‬
‫נתראה.‬ ‫-נתראה.‬
‫לחיים!‬
‫אז מה תרצי לעשות היום?‬
‫אשמח לראות כמה בניינים של האדריכל…‬
‫מימאר סינאן.‬
‫כן!‬
‫ואת שבע הגבעות של איסטנבול.‬
‫אני יודעת שזה הרבה.‬ ‫אולי נתחיל עם הראשון היום?‬
‫סליחה.‬
‫עוד?‬
‫סליחה על ההפרעה, אבל יש לכם אורחים.‬
‫להכניס אותם, או…‬
‫את בטח מאווי.‬
‫את לא נראית רע כל כך.‬
‫צריך לעבוד בדחיפות‬ ‫על תמונות האינסטגרם שלך.‬
‫אני אדו.‬
‫בן הדוד שלך.‬
‫בן דוד מדרגה שנייה.‬
‫לא, שלישית.‬
‫לא משנה. דודה יאדיגר רצתה להכיר בינינו,‬ ‫אבל זה כל כך שנות ה-90.‬
‫ואני מת על הפתעות. במיוחד כשאני ההפתעה.‬
‫ובום! הנה אני.‬
‫סליחה. הוא לא יכול לשלוט בעצמו.‬
‫אני ליילה, גם בת דודה מדרגה שנייה.‬ ‫ברוכה הבאה, מאווי.‬
‫בת דודה מדרגה שנייה?‬
‫משפחה, מותק. בלי שאלות.‬
‫איך זה שהגרמנית שלכם טובה כל כך?‬ ‫-זה נחשב נאות.‬
‫כולם מדברים גרמנית במשפחה שלנו.‬
‫מאז ימי האימפריה העות'מאנית, ניהלנו‬ ‫קשרים אישיים ועסקיים קרובים עם גרמניה.‬
‫כולנו לומדים בבי"ס גרמני,‬ ‫ואז לומדים בגרמניה…‬
‫משעמם!‬
‫תרצו עוד משהו?‬
‫בירול, אתה כאן.‬
‫אני נשבע שרציתי להתקשר אליך.‬
‫למרבה הצער, אנחנו צריכים לזוז!‬
‫להתראות!‬ ‫-ביי!‬
‫"אנחנו" פירושו כולנו!‬ ‫קדימה, יש לנו הרבה מה לעשות.‬
‫קדימה!‬
‫שמעתי שיש לה חבר.‬
‫ענייני המשפחה שלנו‬ ‫אינם עניינו של איש מלבדי.‬
‫העובדה שהוא עורך דין‬ ‫לא חייבת להיות דבר רע.‬
‫לפי הסטנדרטים הגרמניים, זו עבודה טובה, לא?‬
‫אסור להקדים את המאוחר, נכון?‬
‫מי זה?‬
‫את מי אני רואה שם?‬
‫קנט.‬ ‫-קנט.‬
‫מלטם ממש התרגש.‬
‫תירגעו.‬
‫בסדר, אני רגועה.‬
‫גברת יאדיגר.‬
‫שלום, אדוני.‬
‫אני שמחה שבאת.‬
‫איך יכולתי לסרב לך?‬
‫גבירותיי, אתן נראות נפלא.‬
‫בנות, הרשו לי להציג בפניכן. קנט.‬
‫אתה מכיר את ספייה טוק,‬ ‫יושבת ראש "קרן טוק".‬
‫כמובן.‬
‫מלטם אולו, מנכ"לית "אולו תעופה".‬
‫נעים להכיר.‬ ‫-גם לי.‬
‫ומ"ארגולר אחזקות", רנה.‬
‫בנות, אני כבר חוזרת.‬ ‫-תזדרזי, יקירתי.‬
‫אי אפשר להאיץ בעניינים כאלה.‬
‫תיהנו מהארוחה.‬ ‫-תודה.‬
‫אתה יודע, זו הפעם הראשונה שלה בטורקיה.‬
‫אני רוצה לתת למאווי הזדמנות‬
‫להכיר אותנו, את איסטנבול ואת התרבות שלנו.‬
‫ואיך אוכל לעזור לך בזה?‬
‫אני רוצה שתכיר אותה. שמור על ראש פתוח.‬
‫קבלי שיעור קצר על המשפחה שלנו.‬
‫אנחנו, משפחת בילגין, דומים במקצת‬
‫לבני מלוכה טורקיים.‬
‫העסק נוסד במקור‬ ‫על ידי הסבים של יאדיגר בקפדוקיה.‬
‫הם השקיעו בחוכמה,‬
‫קנו הרבה אדמות, עברו לאיסטנבול,‬
‫ביססו את עצמם בעולם, וכן הלאה.‬
‫ובבקשה!‬
‫העסק יועבר בירושה.‬
‫ומכיוון שליאדיגר היה רק ילד אחד, אבא שלך…‬
‫היא הפקידה את ניהול החברה‬ ‫באופן זמני בידיו של גוניי.‬
‫וגוניי…‬ ‫-עוד בן דוד מדרגה שנייה.‬
‫הוא מצפה שיאדיגר תמנה אותו‬
‫כיורש הרשמי שלה בסוף השבוע הבא‬
‫במסיבת יום ההולדת שלה בקפדוקיה.‬
‫תרשו לי לומר, תזמון מושלם, מותק!‬
‫מושלם!‬
‫למה זה תזמון מושלם?‬ ‫-כללי המשחק משתנים.‬
‫את כאן. יש נכדה.‬ ‫-מאווי!‬
‫הם שוב כאן.‬
‫מאווי!‬
‫הנה הם שוב, אדו.‬ ‫-מאווי!‬
‫מאווי!‬ ‫-ג'אן, ידעת שמאווי עשירה?‬
‫ג'אן‬ ‫-מאווי! תסתכלי לכאן!‬
‫אדו, קדימה. תתרחק מכאן.‬
‫תעזבו אותנו בשקט!‬
‫תעזבו אותי בשקט!‬
‫למה הם עוקבים אחרינו? מה הם אומרים?‬
‫פפראצי!‬
‫רק בגלל שאבא שלי היה בילגין?‬
‫בגלל שאת בילגין.‬
‫כדאי שתתרגלי לזה, מותק.‬
‫מאווי, את הסנסציה! את הנסיך הארי!‬
‫וג'אן הוא מייגן!‬
‫רק עם הרבה פחות סטייל, מותק.‬
‫סליחה.‬
‫מאווי, בואי!‬
‫מאווי, בואי הנה!‬
‫מאווי!‬ ‫-בואי!‬
‫מאווי, בואי הנה!‬ ‫-בואי עכשיו!‬
‫מאווי, בחייך!‬ ‫-מאווי, בואי. אנחנו רוקדים.‬
‫טוב, תעזבי אותי, אני צריך משקה.‬
‫אני אביא משהו לשתות, בסדר?‬
‫סליחה!‬
‫מה זה היה?‬ ‫-שפת הסימנים.‬
‫חיוני לתקשורת בטורקיה.‬
‫אימך לא לימדה אותך שום דבר טורקי?‬
‫טוב, תסתכלי.‬
‫"לא."‬
‫"אה, קצת."‬
‫"מה אתה עושה?" "די, תסתלק."‬
‫"בואי הנה."‬
‫"אני מפחד."‬
‫"תמשיך ללכת."‬
‫"בלי עין הרע."‬
‫"תסתכלי פה. עכשיו פה. עכשיו פה."‬
‫נו, בואי נרקוד.‬
‫טוב מאוד!‬
‫את לומדת מהר. טוב מאוד!‬
‫תגידי לי משהו.‬ ‫-מה?‬
‫תנשקי אותי. לא, תפסיקי! מה את עושה?‬
‫קנט הרווק והסקסי כאן.‬
‫כנראה הרווק הכי מבוקש במזרח.‬
‫הוא נעלם.‬
‫נעלם. אלוהים, הגבר הזה.‬
‫מאווי.‬
‫מאווי, בואי לרקוד.‬
‫סליחה. בנוגע למסיבה של יאדיגר.‬ ‫מה תלבשו מחר?‬
‫סתם משהו שהבאנו, לא?‬
‫לא.‬
‫כתוב כאן שיום ההולדת של סבתא שלך‬ ‫יחול בסוף השבוע הבא.‬
‫ואין שום דבר נוסף על אבא שלי?‬
‫לא.‬
‫רק שמועות והשערות‬
‫אחרי שהוא עזב ובחר לוותר על הירושה.‬
‫תודה, יקירי.‬
‫מפלצות! הגענו!‬
‫שלום.‬
‫שני אלה זקוקים לעזרתך בדחיפות.‬
‫כאן מתרחש הקסם.‬
‫החבילה המלאה, בבקשה.‬
‫לאירועים מיוחדים.‬
‫לא!‬ ‫-לא!‬
‫ראית את הקישור למלון שלנו?‬
‫ארמון צ'יראן?‬
‫אין מצב!‬
‫זה המלון שאתם שוהים בו?‬
‫כן.‬ ‫-מטורף.‬
‫בנוגע למסיבה מאוחר יותר,‬
‫כלל מספר אחת.‬
‫אל תבטחי באף אחד. במיוחד לא בגוניי.‬
‫תעיפו את זה!‬
‫אז אפשר לשכוח מחתונה.‬
‫אם תציע לה עכשיו,‬ ‫יחשבו שאתה רוצה רק את הכסף שלה.‬
‫אל תיתן לו להקניט אותך, מותק!‬
‫זו האמת.‬
‫מוסא,‬
‫זה לא עוזר בכלל.‬
‫תירגע, אתם זוג נהדר.‬
‫כלל מספר שתיים. תמיד להנהן ולחייך בחביבות.‬
‫אתקשר אליך בקרוב. רק רגע.‬
‫נהדר.‬
‫כלל מספר שלוש. אל תשתי יותר מדי.‬
‫ואני פוגשת את כל המשפחה שלי היום.‬
‫מאווי, את היסטרית.‬
‫גם הם בסך הכול אנשים.‬
‫כלל מספר ארבע.‬
‫תמיד תנשקי לכולם את הידיים. חשוב מאוד.‬
‫כלל מספר חמש.‬
‫אל תסמכי על אף אחד.‬
‫אף אחד.‬
‫המסיבה היא בריכת כרישים.‬
‫את נראית כל כך יפה.‬
‫אלוהים, מלאך שלי.‬
‫את יפהפייה, מאווי.‬
‫ברוכה הבאה, מאווי!‬
‫מאווי!‬ ‫-מאווי, ברוכה הבאה!‬
‫אפשר?‬
‫כן.‬ ‫-ג'אן.‬
‫בוא איתי.‬
‫מכאן.‬
‫הייתי שמחה לקבל עוד קצת זמן איתך לבד,‬
‫אבל כולם רצו לפגוש אותך.‬
‫כל כך הרבה אנשים באו.‬
‫זה הגנן שלנו והמשפחה שלו.‬
‫הם מאוד חרוצים ונאמנים.‬ ‫אנחנו אוהבים את זה.‬
‫ברוכה הבאה.‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫עובדים מנשקים לנו את היד.‬ ‫מתוך כבוד. לא להפך.‬
‫כלל מספר חמש. אל תסמכי על אף אחד.‬
‫תסתכל. בוא איתי.‬
‫אני רוצה להכיר לך מישהו.‬
‫- דמעות שמחה -‬
‫- מבזק חדשות -‬
‫- נסיכה נשכחת -‬
‫- נכדה! -‬
‫- עשירה בן לילה -‬
‫- מבית צנוע -‬
‫- הנסיכה מאווי‬ ‫מי היא? -‬
‫- הילמי: אתה יכול להתקשר אליי, בבקשה?‬ ‫זה דחוף! -‬
‫שמפניה?‬
‫איזה אידיוט.‬
‫שלום לכולם.‬
‫כן. שלום.‬
‫מה שלומך, אדוני?‬
‫טוב לראות אותך, דודה.‬
‫ראית את ג'אן?‬ ‫-לא.‬
‫אבל אני מביט בגרושתו לעתיד הרביעית‬ ‫של אביה של ליילה.‬
‫חבל. חיבבתי אותה.‬
‫גם אני.‬ ‫-וג'אן?‬
‫אני חושבת שקרולין הציגה אותו בפני כולם.‬ ‫ממש כל אחד.‬
‫מי הקרולין הזאת?‬
‫היא מעין עוזרת אישית של יאדיגר.‬
‫מוזר שמישהי מבחוץ שאיננה חלק מהמשפחה‬
‫זוכה לכל כך הרבה אמון.‬
‫לפעמים זה יתרון להיות זרה.‬
‫המעגל המשפחתי הפנימי‬ ‫נוטה להיות מסובך לעיתים, מאווי.‬
‫היא מתכוונת למזימות, אך נזהרת במילותיה.‬
‫היא יכולה לספר לך על זה.‬
‫תחשבי על השמלה שלך.‬
‫אנסח זאת כך.‬
‫יש אנשים שיעשו הכול בשביל מסוק משלהם.‬
‫כן, רק שנייה. אני מחפש…‬
‫רק שנייה. אני מחפש מקום שקט.‬
‫הלו?‬
‫זה החבר שלה?‬
‫הלו?‬
‫כן, הלו.‬
‫אז? מה שלומכם?‬
‫איך המסיבה? מי שם?‬
‫המסיבה ענקית. כבר פגשתי לפחות 100 אנשים.‬
‫אבל מה שלומכם?‬
‫חשבתי שהעניין דחוף.‬
‫טוב, אמרתי לאבא שלך שזה לא הזמן המתאים.‬
‫אבל…‬ ‫-תגיד לו, באבא.‬
‫בן, יש לנו לקוח חדש.‬
‫שכר הטרחה גבוה יותר מההכנסה השנתית שלנו.‬ ‫זו מתנה משמיים.‬
‫זה התיק הכי גדול שהיה לנו.‬
‫אבל היא רוצה שכל עורכי הדין שלנו יהיו כאן.‬
‫אני מצטער.‬
‫אני צריך אותך כאן.‬
‫מתי?‬
‫הצעת הנישואים שלך…‬
‫אולי תוכל לעכב אותה קצת?‬
‫הלו! ג'אן?‬
‫יש לי חדשות רעות.‬
‫בסדר.‬
‫אני צריך…‬
‫לחזור להמבורג.‬
‫לקוח חדש. זה תיק גדול.‬
‫זו יכולה להיות נקודת מפנה עבורנו,‬ ‫והפגישה הראשונה מחר ב-9:00.‬
‫אין אפשרות לעשות זאת אונליין?‬ ‫-היא רוצה שכל המשרד יהיה נוכח.‬
‫ודיני חוזים זו המומחיות שלי.‬
‫הבנתי. למה אני לא מופתעת?‬
‫אני אנסה לפחות לסדר לנו את סוף השבוע.‬
‫תראה, זו העבודה שאתה ממש צריך, נכון?‬
‫כן.‬
‫אז אני בטוחה.‬
‫תיסע.‬
‫אבל תחזור ברגע שתסיים.‬
‫ברגע שתסיים.‬
‫בסדר.‬
‫-בסדר.‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬ ‫קבלו בבקשה את מלטם קומבול!‬
‫רציתי להיפרד.‬
‫אוי. אני מקווה שלא קרה משהו רע?‬
‫לא, זו רק עבודה.‬
‫אתגעגע אליך.‬
‫ביי.‬
‫אני שמחה מאוד לקבל את פני נכדתי, מאווי,‬
‫לא רק אל חיק משפחתנו,‬
‫אלא גם אל החברה שלנו,‬
‫בילגין אחזקות!‬
‫היא תיכנס לתפקיד חשוב בעתיד הקרוב.‬
‫היא מקבלת את פנייך למשפחה ולהנהלת החברה.‬
‫אני מקווה שיהיה לכם ערב מהנה.‬
‫ככה היא, יאדיגר.‬
‫היא מזהה כישרון‬ ‫ועושה כל שביכולתה כדי לקדם אותו.‬
‫תודה על התרגום.‬
‫קנט הסקסי והרווק.‬
‫"קנט" זה מספיק.‬
‫טוב. אני צריכה ללכת לראות את סבתא שלי.‬
‫גברת יאדיגר, כאן, בבקשה!‬
‫מאווי, עם ההבעה המהורהרת והסקפטית הזאת,‬
‫את דומה מאוד לאבא שלך.‬
‫הוא היה חמום מוח. ואמיץ.‬
‫הוא נהג לטפס על כל דבר ובכל מקום.‬
‫הוא תמיד נהג להביא הביתה‬ ‫חיות חולות ופצועות.‬
‫הוא רצה לשנות את העולם.‬
‫בדיוק כמוך.‬
‫קראתי את הריאיון שלך.‬
‫יש לך רעיונות גדולים, לא רק באדריכלות.‬
‫על זה רציתי לדבר איתך.‬ ‫-אנחנו חברה גדולה.‬
‫תוכלי להשפיע כאן מאוד ולעצב דברים,‬ ‫אם את רוצה.‬
‫תודה. זה…‬
‫אני לא יודעת מה לומר. זה…‬ ‫-אל תגידי כלום בינתיים.‬
‫מאווי!‬ ‫-מאווי!‬
‫ברוכה הבאה.‬
‫יקירתי.‬
‫ואו, את יפהפייה. נפלאה!‬
‫אני לא מדברת טורקית.‬
‫דודה, מאווי לא מדברת טורקית.‬
‫היא מעולם לא למדה את השפה.‬
‫"אלמאנית" טיפוסית.‬
‫חשבנו שהיא…‬
‫קרובי משפחה מסכנים. הם לא מדברים גרמנית.‬
‫גוניי, שלום.‬
‫שלום, נכדה.‬
‫או שאני צריך להגיד "יורשת"?‬
‫גוניי, אנחנו רוצים להצטלם עם מאווי.‬
‫אתה יכול?‬
‫הן רוצות להצטלם איתך.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫כן, גבירותיי.‬
‫טוב.‬
‫שלוש, שתיים, אחת.‬
‫ו… טוב מאוד.‬
‫זהו זה.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫יקרה שלי.‬
‫כמה שאת יפהפייה.‬
‫מאווי!‬
‫קנט!‬ ‫-ערב טוב.‬
‫גם אתה פה.‬
‫רציתי להציג את מאווי בפני סוזן.‬
‫כניסה מרשימה.‬
‫אני יכול להשאיל לך אותו אם תרצה.‬
‫סלחו לנו, בבקשה.‬
‫מי זו סוזן?‬
‫פשוט תשתפי פעולה.‬
‫זה יסתיים בקרוב. רעבה?‬
‫תודה.‬
‫- מים קרים -‬
‫זה טעים כל כך.‬
‫זה מזכיר לי את כריכי הדגים בהמבורג.‬
‫את עדיין חושבת על מה שיאדיגר אמרה?‬
‫באמת, זה מטורף.‬
‫יש לי כאן משפחה ענקית שלא ידעתי עליהם.‬
‫תודה.‬
‫ועכשיו אני גם אמורה להצטרף לאימפריה?‬
‫רק עכשיו יצאתי לדרך עצמאית.‬
‫אני לא יודעת אם אני רוצה‬ ‫או יכולה לעשות את כל זה.‬
‫קיבלתי הזדמנות רק בגלל שאני הנכדה?‬
‫ילדת נפוטיזם.‬
‫תודה.‬
‫זו משפחת בילגין.‬
‫אני יודעת.‬
‫ואני רוצה להיות חלק ממנה.‬
‫אתה יודע, תמיד תהיתי מאיפה אבי הגיע.‬
‫אני לא רוצה להיות רק היורשת.‬
‫אני אראה להם מי אני ומה אני מסוגלת לעשות.‬
‫ושאני באמת יכולה לעשות זאת.‬
‫תראי, מגדל העלמה.‬
‫סולטאן בנה את המגדל, כי מגדת עתידות חזתה‬
‫שבתו האהובה תמות‬ ‫מהכשת נחש ביום הולדתה ה-16.‬
‫וכשמלאו לה 16, הוא שלח לה סל פירות.‬
‫אבל נחש הסתתר בין התאנים.‬
‫זה היה מספיק אילו הוא היה קונה לבתו ספינה‬
‫במקום לגרש אותה לאי נידח.‬
‫אבל מגדל כזה הוא הרבה יותר יציב.‬ ‫הוא חסין לסערות ובעל עמידות גבוהה.‬
‫אני שומע את האדריכלית.‬
‫אתה יודע עליי המון,‬ ‫ואני לא יודעת עליך כלום.‬
‫אין הרבה מה לספר.‬
‫עשיתי תואר שני בהנדסה אזרחית בקרלסרוהה‬
‫ואני מנהל את העסק המשפחתי כבר שנה.‬
‫איש עסקים משעמם, זה מה שהאקסית שלי אומרת.‬
‫אבל זו סתם רכילות.‬
‫תודה, ילד נפוטיזם.‬
‫אחת-אפס לך.‬
‫זה מטורף! כל כך הרבה דברים קרו, נורה.‬
‫ספרי לי הכול. איך היה?‬
‫אני לא יודעת במה להתחיל.‬
‫הדבר הכי מטורף הוא‬
‫שסבתא שלי רוצה שאצטרף לחברה.‬
‫על אף שהיא בקושי מכירה אותי.‬
‫ג'אן נאלץ לעזוב פתאום ולחזור להמבורג.‬
‫טוב. למה?‬
‫כן, פגישה דחופה במשרד.‬ ‫-בסדר.‬
‫הוא יהיה כל כך מופתע כשהוא ישמע.‬
‫הוא רואה את העתיד אחרת לגמרי.‬ ‫אני בכלל לא יודעת אם אני רוצה את כל זה.‬
‫מאווי, פשוט תישני על זה.‬
‫ואני אתקשר אלייך מחר, בסדר?‬
‫- מאווי: אתה פנוי?‬ ‫יש לי המון לספר לך. -‬
‫בסדר. זה היה טוב, תודה.‬
‫מכאן.‬
‫כמובן, כן.‬
‫רנה ארגולר, הלקוחה החדשה שלנו.‬
‫הקולגות שלי, גברת חסנוביץ' וגברת קלר.‬
‫זה בני הצעיר, מוסא.‬
‫הוא לומד משפטים‬ ‫וכרגע עושה את ההתמחות שלו אצלנו.‬
‫בני הבכור, ג'אן, גם הוא עורך דין.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫אני מצפה לעבוד איתך.‬
‫בוקר טוב, גברת מאווי. מים?‬ ‫-בוקר טוב. לא, תודה.‬
‫בוקר טוב, גברת מאווי. פירות?‬ ‫-בוקר טוב. לא, תודה.‬
‫גברת מאווי, קפה?‬ ‫-לא, תודה.‬
‫הטעם הטוב עובר בירושה אחרי הכול.‬
‫אני אציג אותך בפניי החברות החשובות שלי.‬ ‫כולן נשות עסקים.‬
‫האפליקציה שלי טוענת‬ ‫שמרקם הקפה הזה אומר שאורח צפוי להגיע.‬
‫חמותך באה?‬
‫אל תגידי את זה. חס וחלילה!‬
‫הן מדברות על סוגי קפה טחון‬ ‫ומה המשמעות שלהם.‬
‫האפליקציה שלי הכי טובה, אם את שואלת אותי.‬ ‫-ומה האפליקציה עושה?‬
‫היא חוזה את העתיד.‬
‫אצלנו נהוג לומר,‬
‫"לעולם אל תסמכי על חוזה העתידות…"‬
‫סליחה.‬
‫"אבל אל תתנהלי בלי ההדרכה שלו."‬
‫אילו הזדמנויות עומדות‬ ‫בפני אדריכלית צעירה בגרמניה?‬
‫אני לא מגדת עתידות, מלטם.‬
‫אז יש תוכניות לעתיד?‬
‫מה שחשוב אלה התוכניות של יאדיגר לעתיד.‬
‫אני מצטערת. ממש מצטערת.‬
‫למה ציפית?‬
‫את מכירה את אימא שלה. זו התוצאה.‬
‫לא הבנתי כלום ממה שהחברות של יאדיגר אמרו.‬
‫ובנוסף לכך,‬
‫ירקתי את החרצן לכף היד שלי.‬
‫היית בסדר גמור. כל השאר זה קשקוש אליטיסטי.‬
‫אימא, אני לא צריכה הרצאה בנושאים חברתיים.‬
‫התנהגתי כמו אידיוטית מוחלטת‬ ‫בארוחה עם החברות של יאדיגר.‬
‫בחייך, מאווי. את באת מתרבות שונה לחלוטין.‬
‫אין צורך להיות מישהי אחרת.‬ ‫-להיות מישהי אחרת?‬
‫יש לך מושג איך זה מרגיש‬ ‫כשאת צריכה מישהי שתתרגם לך כל דבר?‬
‫אני מרגישה כמו "אלמאנית".‬
‫אנחנו "אלמאנים".‬
‫ואת "אלמאנית" מוכשרת מאוד.‬
‫אם מישהי לא מחבבת אותך‬ ‫כי לא שמת את חרצן הזית על המזלג,‬
‫היא יכולה לקפוץ לך.‬
‫את צודקת.‬
‫תודה, אימא.‬
‫- בילגין אחזקות -‬
‫אני חושבת שהביקור הזה יהיה לך קל יותר.‬
‫אני באה הנה לעיתים רחוקות מאוד.‬
‫המשרד של גוניי נמצא למעלה.‬
‫הוא לא אדם קל, אבל הוא איש עסקים מבריק.‬
‫סבא רבא שלך.‬
‫סבא שלך.‬
‫כן…‬
‫וכאן נותר מקום לנכדים ולנינים.‬
‫מי יודע.‬
‫ברוכה הבאה, גברת יאדיגר.‬ ‫מר גוניי יודע שאת באה?‬
‫לא, רק רצינו לקפוץ להגיד שלום.‬ ‫אז לא הייתי צריכה להודיע.‬
‫סליחה, אני אחזור אליך.‬
‫כמה פעמים אמרתי לך? ביקשתי שלא יפריעו לי.‬
‫דודה יאדיגר.‬
‫איזו הפתעה.‬
‫הפתעה נעימה, אני מקווה.‬
‫הפתעה נפלאה, למעשה. ומאווי…‬
‫אני מראה למאווי את החברה‬ ‫ורציתי לשוחח איתך על הכפר.‬
‫אבל רק אם זה מסתדר לך.‬
‫סבתא שלי גרה שם עד מותה.‬
‫נהגנו לצאת לחופשות שם.‬
‫אבא שלך אהב להיות שם.‬
‫הוא תמיד רץ דרך המערות.‬
‫עשינו כל מה שיכולנו.‬
‫אבל האבן נקבובית מדי.‬
‫אנשים בנו מחדש יותר מדי פעמים,‬
‫יותר מדי תיירים לקחו אבנים לאורך השנים…‬
‫זה כמו חומת ברלין.‬ ‫אינספור חורים, כמו בגבינה שוויצרית.‬
‫כרגע, הכפר עולה לנו יותר מדי.‬
‫שיפוץ כבר לא מציאותי.‬
‫אני סבור שאנחנו צריכים להרוס הכול.‬
‫הזנחנו את הכפר זמן רב מדי.‬
‫אל תאשימי את עצמך.‬ ‫נשארו רק הריסות, אחרי הכול.‬
‫אני אטפל בזה, בסדר?‬
‫כולל בדיירים האחרונים.‬
‫אכפת לך שאצלם כמה תמונות?‬
‫בשביל מה?‬ ‫-זה מרתק בעיניי.‬
‫בהמבורג בקושי משתמשים בטוף בבנייה.‬
‫אני רק רוצה להסתכל מקרוב.‬
‫הנה ג'אן.‬
‫לחץ עצום וטירוף עם לוחות הזמנים.‬
‫אם זה יימשך ככה, לא אוכל לברוח.‬
‫ומה שלומך?‬
‫אני מתגעגעת אליך.‬
‫גם אני מתגעגע אלייך.‬
‫תגיד לי,‬
‫אתה מדבר עם מאווי?‬ ‫-כן.‬
‫ג'אן, אתה רעב?‬
‫לא.‬
‫מאווי, את נראית נהדר בתמונות.‬
‫תודה.‬
‫איפה ראית את התמונות?‬
‫שלום, מאווי!‬ ‫-היי, הילמי.‬
‫אני מצטער שג'אן נאלץ לחזור.‬
‫זה בסדר.‬
‫במסיבה. הייתה בך אצילות טבעית,‬
‫ונראית יפה כל כך.‬
‫מזל שהחבאת אותו בתמונות.‬
‫לא החבאתי אותו! הוא פשוט נעלם!‬
‫הם עובדים ללא הפסקה.‬
‫אם תשאלי אותי, הלקוחה החדשה מטור…‬
‫הנה היא מתקשרת שוב. אני לא מאמינה.‬
‫אני מעבירה אותה לג'אן.‬
‫טוב, ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫גוניי.‬ ‫-אז? מה דעתך על החדר?‬
‫זו הסוויטה הכי יפה שלנו.‬
‫בעיניי היא היפה ביותר בכל אירופה.‬
‫רק שחקנים מפורסמים ונשיאים‬ ‫נוהגים לשהות פה.‬
‫אפילו מלכים!‬
‫אבל לא שחקניות או מלכות?‬
‫זה יכול היה להיות מעניין יותר.‬ ‫אבל אני בטוחה שלא באת כדי לדבר על החדר.‬
‫באמת?‬
‫לא, אני חושב שזה נהדר‬
‫שאנחנו יכולים לשוחח בפתיחות כזאת.‬
‫באמת.‬
‫אם מדברים על מלכות…‬
‫אם את חושבת‬
‫שאדו והסטייליסטית שלו‬
‫יכולים להעניק לך את הנופך היוקרתי הדרוש‬
‫כדי להפוך לחלק מהמשפחה שלנו,‬
‫צר לי לאכזב אותך.‬
‫אימא שלך, היא…‬
‫היא כבר מתגעגעת אלייך מאוד, אני בטוח.‬
‫נכון? איינור…‬
‫אנחנו זוכרים אותה. כן, באמת.‬
‫אל תביני אותי לא נכון, בבקשה.‬ ‫אני לא מאחל לך שום רע.‬
‫אני רק רוצה לחסוך ממך את שברון הלב‬
‫ואת ההליך הארוך והממושך, מבינה?‬
‫זה מאוד… מתחשב.‬
‫על לא דבר. זה אחד היתרונות שלי.‬
‫אבל בואי נחזור לנושא. את יודעת, זה…‬
‫איך אנסח זאת. זה…‬
‫צחנה של עובדת זרה.‬
‫לעולם לא תיפטרי ממנו,‬ ‫לא משנה כמה גבוה תטפסי,‬
‫"אלמאנית."‬
‫תשאלי את ג'אן שלך.‬ ‫הוא יודע על מה אני מדבר.‬
‫הוא מסריח אפילו כעורך דין.‬
‫- ג'אן, גוניי! -‬
‫- ג'אן, אני לא חושבת שאוכל לעשות את זה -‬
‫אלוהים, החדר הזה לא נגמר.‬
‫הפתעה!‬
‫אני לא יכולה להשאיר‬ ‫את החברה הכי טובה לבד באיסטנבול.‬
‫אלוהים!‬
‫והנה אני.‬
‫ומחר‬
‫נכבוש את העיר.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫אפשר?‬ ‫-כן.‬
‫טוב. בואי, נורה.‬
‫נורה!‬
‫סליחה. שלום.‬
‫נורה, בואי. לקחת מספיק.‬ ‫-רק בשביל הדרך.‬
‫אין כמוך.‬
‫רק רגע.‬
‫קדימה. תיכנסי.‬
‫אלוהים.‬
‫תודה.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫גם את היד השנייה.‬
‫זה מגדל גלאטה. תמיד רציתי ללכת לשם.‬
‫יש דוכן שמוכר פסלונים של אחמד צ'לבי.‬
‫הוא היה הראשון בעולם שניסה לעוף.‬
‫הוא קפץ ממגדל גלאטה.‬
‫כמה?‬
‫תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫אנחנו חייבות להיכנס לשם.‬
‫ו… הוא התקרב אליי מאוד.‬
‫הוא ניסה להריח את הצוואר שלי וכל זה.‬
‫אני חושבת שזה קשור להריסה‬ ‫של הכפר בקפדוקיה.‬
‫גוניי לא אהב שצילמתי את התוכניות.‬
‫להגיד "אלמאנית" זה ממש שפל.‬
‫אפילו בשביל מישהו כמו גוניי.‬
‫"אלמאנית."‬
‫מה זה אומר?‬
‫זה מונח שמשמש כעלבון.‬
‫אדו!‬
‫ממרח הסרטנים כל כך טעים.‬
‫הממרח מדהים!‬ ‫-אדו!‬
‫הטורקים כאן בטורקיה‬ ‫משתמשים בזה כדי ללעוג לטורקים בגרמניה.‬
‫אנחנו אף פעם לא משתמשים במונח הזה.‬ ‫-אף פעם.‬
‫אני מרגישה כאילו תמיד עוקבים אחריי,‬ ‫ויש את כל הציפיות האלה,‬
‫אבל אין לי מושג מהן.‬
‫מאווי, את הנכדה‬
‫של אחת הנשים המשפיעות ביותר בטורקיה.‬
‫אז "ציפיות" זה פחות או יותר הכול.‬
‫היי, מתוקה.‬
‫לא מדובר פה רק בך באופן אישי.‬
‫מדובר בחברה.‬
‫והחברה היא המשפחה.‬
‫ואם זה נכון שגוניי פישל עם הכפר…‬
‫יאדיגר תהרוג אותו.‬
‫לחיי מאווי.‬ ‫-לחיי מאווי.‬
‫לחיי מאווי ולחיי ניצחונה על גוניי!‬
‫ולכך שהיא סוף סוף מראה את היכולות שלה.‬
‫ולכך שהיא סוף סוף תשרוף את הבגדים הישנים.‬
‫או תתרום אותם.‬
‫בואו נצלם סלפי.‬
‫ואו! מטורף!‬ ‫-לעזאזל!‬
‫תראו לי.‬
‫- מאווי, הנכדה של בילגין -‬
‫את צריכה להתקשר לג'אן.‬
‫אתה באמת מצפה שהלקוחה שלי‬
‫תסכים לקבל עשרה אחוזים?‬
‫עם השקעה של 23 מיליון?‬
‫כן, עם 23 מיליון.‬
‫לעזאזל.‬
‫מוסא!‬
‫- מבזק חדשות‬ ‫זוג החלומות החדש של החברה הגבוהה -‬
‫ג'אן, אני צריכה לספר לך משהו.‬
‫למקרה שתקרא את חדשות טורקיה,‬
‫תצפה בטלוויזיה או תקרא עיתון…‬ ‫אני רוצה שתשמע זאת ממני.‬
‫את מתכוונת ל"זוג החלומות החדש‬ ‫של החברה הגבוהה"?‬
‫כל כך הרבה דברים קורים כאן.‬
‫יקירתי…‬
‫זה ממש לא כמו שאתה חושב שזה נראה.‬
‫יקירתי…‬
‫אני יודע מי אנחנו.‬
‫בבקשה אל תדאגי, בסדר?‬
‫אני חייב לחזור לשם.‬
‫נדבר אחר כך, בסדר?‬ ‫-אני אוהבת אותך.‬
‫אני חושבת שחוויתי מספיק ליום אחד.‬
‫אוי, מאווי…‬
‫תודה.‬ ‫-בבקשה, גברתי, החשבון שלך.‬
‫מה את עושה?‬
‫התכוונתי לשלם.‬ ‫-נחלק את זה בינינו.‬
‫ממש לא. אני משלם.‬
‫אין מצב, מותק. תן לי.‬
‫מותק, הכסף שלך לא תופס פה.‬
‫אמרת את זה כבר פעם. אין מצב.‬
‫זה לא נעים מול כולם…‬
‫מה עשית?‬
‫את לא יכולה סתם לשלם.‬
‫יכול להיות שמערכת הכללים שלכם‬ ‫היא הכי מסובכת בעולם?‬
‫לא, ככה טורקים עושים את זה.‬
‫הריב המסורתי על החשבון.‬ ‫-כל דבר אחר נחשב לחוסר נימוס.‬
‫אם מציעים לך משהו, את מסרבת.‬
‫ואז מציעים לך שוב.‬ ‫-ואת מסרבת שוב.‬
‫רק בפעם השלישית את יכולה להתחיל לשקול‬
‫אם לקבל או לסרב.‬
‫היית מהירה מדי.‬
‫ואנחנו מעולם לא התחלקנו בחשבון.‬
‫הבנתי.‬
‫תודה.‬ ‫-שתהיה לכם נסיעה טובה.‬
‫אתה צריך לנסוע לטורקיה.‬
‫הבחור הקים בית יתומים,‬ ‫תומך בהוספיס לילדים,‬
‫היה בנבחרת השחייה האולימפית,‬
‫הוא דובר שבע שפות, יש לו קוביות בבטן…‬
‫ויש מצב שאלה גומות חן?‬
‫אתה חייב להיות שם.‬
‫מה אתה רוצה שאעשה, מוסא?‬
‫ללכת לשם ולסמן טריטוריה? זה הכיוון?‬
‫לא, יותר בכיוון‬ ‫של "מאווי היא אשת חלומותיי.‬
‫"כבר ניסיתי להציע לה פעם אחת אבל פישלתי."‬
‫אבא יודע.‬
‫הטיסה הבאה לאיסטנבול יוצאת בעוד שש שעות.‬
‫אנחנו נסתדר פה, אז רוץ להחזיר אותה.‬
‫- ג'אן: היי נורה!‬ ‫אני רוצה להפתיע את מאווי מחר. -‬
‫- תוכלי לעזור לי? -‬
‫כן?‬
‫זאת הייתה רנה.‬
‫ג'אן בדיוק נפרד ממנה.‬ ‫היא לא הצליחה להמשיך לעכב אותו.‬
‫הוא בדרך לאיסטנבול.‬
‫הוא בטח ראה את התמונות של מאווי וקנט.‬
‫לבחור הזה אין מה שנדרש‬ ‫כדי להיות הגבר לצידה של מאווי.‬
‫אם מאווי תישאר איתו,‬ ‫היא לעולם לא תהיה באמת חלק מהמשפחה.‬
‫תחשוב על אוסמן כשאיינור נכנסה לחייו.‬
‫למאווי יש עוד הרבה מה ללמוד,‬ ‫והוא יעכב אותה.‬
‫תתקשרי אליו בבקשה‬ ‫ותגידי שאני רוצה לדבר איתו.‬
‫ברוך הבא.‬
‫שלום, גברת יאדיגר.‬
‫תודה שבאת.‬
‫שב.‬
‫קרולין אמרה שזה חשוב מאוד.‬
‫אני אגש ישר לעניין.‬
‫אני יודעת שאתה ומאווי מאוהבים.‬
‫ואני בטוחה שאתה חולם על עתיד משותף.‬
‫אני מניחה שאתה יודע‬
‫שמאווי שוקלת להתחיל לעבוד בחברה.‬
‫אני תומכת בכך, כי היא תירש הכול יום אחד.‬
‫אנחנו ממשפחה ותיקה ומבוססת.‬
‫יש לנו מוניטין ואחריות.‬
‫זה חל גם על השותפים שאנחנו בוחרים.‬
‫כמה יעלה לנו‬
‫כדי שתיעלם מהתמונה?‬
‫יש צ'ק ריק בתוך המעטפה.‬
‫לכל אחד יש מחיר.‬
‫תכתוב אותו.‬
‫גברת יאדיגר.‬
‫אני לא אוהב את מאווי‬ ‫כיוון שהיא ממשפחת בילגין.‬
‫אני אוהב את מאווי בזכות מי שהיא. את מבינה?‬
‫אני חושב שאין בך שום הבנה לגבי האהבה שלנו.‬
‫אבל אני מודעת למצב הכלכלי של הוריך.‬
‫נותרו רק יומיים עד למסיבה של יאדיגר.‬
‫אני רוצה לטוס לקפדוקיה מחר‬ ‫כדי להעיף מבט בכפר.‬
‫להקדים את ההגעה לקפדוקיה ביום?‬
‫אני בעניין. אני זקוק נואשות לחופשה!‬
‫להיות בילגין זה מתיש ותובעני.‬
‫אתן לא מרגישות… קנט!‬
‫מה קנט?‬
‫לא.‬ ‫-קנט?‬
‫קנט?‬ ‫-קנט?‬
‫קנט!‬ ‫-אה. שלום, קנט.‬
‫שלום.‬ ‫-מה הוא עושה כאן?‬
‫מה אתה עושה כאן?‬ ‫-זו המסעדה שלו.‬
‫אפשר לדבר איתך?‬ ‫-כן, בשמחה.‬
‫חבר'ה!‬
‫- ג'אן, אנחנו במסעדה.‬ ‫אתה בא? -‬
‫קשה לגשת לנתונים מרשות הבנייה בקפדוקיה?‬
‫קשה? כן. אבל ניתן לביצוע.‬
‫מה את מתכננת?‬
‫אתה מכיר את הכפר שסבתי באה ממנו?‬
‫זה שבקפדוקיה? שמעתי שהוא צפוי להיהרס.‬
‫מי אמר את זה?‬
‫מישהו סיפר לי.‬
‫אני חושב שגוניי סיפר לי.‬
‫משהו שנוגע לאבן הנקבובית.‬
‫את חושבת שזה לא נכון?‬
‫אני צריכה לבדוק מקרוב.‬
‫אפשר לראות חורים בתמונות,‬
‫אבל זה די נורמלי כשמדובר באבן רכה.‬
‫הכפר הזה קיים מאז התקופה הנוצרית הקדומה.‬
‫על מה הם מדברים?‬
‫תגידי לי משהו.‬
‫מה את צריכה? ולמתי?‬
‫את תוכניות הבנייה והמדידות שהוגשו.‬
‫אני צריכה אותם עד מחרתיים.‬ ‫לפני שיאדיגר תכריז על היורש שלה.‬
‫וחשבתי שמאחר שאתה בעסק ו…‬
‫מה?‬
‫את באמת רוצה להתעסק עם גוניי?‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫מה שמך, בבקשה?‬ ‫-ג'אן יילמאז.‬
‫החברה שלי כאן. אני רק רוצה לראות אותה.‬
‫אני מצטער. השם שלך לא מופיע ברשימה.‬
‫איזו רשימה?‬
‫זה מועדון פרטי. כדי להיכנס…‬
‫אני לא מאמין.‬
‫אתה גרמני?‬
‫כן.‬ ‫-מאיפה אתה?‬
‫מהמבורג.‬ ‫-המבורג?‬
‫כן.‬ ‫-יש לי בת דודה בהמבורג.‬
‫מעולה!‬
‫אפשר, בבקשה? החברה שלי שם.‬
‫באתי להפתיע אותה.‬
‫זאת מאווי בילגין. היא יוצאת עם קנט וולף.‬
‫אתה חושב שאני לא קורא חדשות?‬
‫ידידי, אנחנו… היא לא עם קנט וולף.‬
‫כי היא איתי.‬
‫אנחנו אמורים להתחתן.‬
‫אני אשאל אותה. אני בטוח שזה יסתדר.‬
‫אולי הייתם יחד פעם.‬
‫אבל עכשיו הם זוג.‬
‫למה הם סוגרים את הדלת?‬
‫ידידי, בת דודתי מהמבורג עדיין רווקה.‬
‫אני מאחל לה כל טוב. בסדר?‬
‫אני מאחל לה כל טוב.‬
‫- נורה, שיניתי את דעתי.‬ ‫אני לא בא -‬
‫- אני צריך זמן להיות לבד!! -‬
‫- ג'אן! נוכל לשוחח בטלפון הערב? -‬
‫בבאנה, מה את מכינה?‬
‫מנטי.‬ ‫-אפשר לעזור לך?‬
‫כן. שנכין אותם יחד?‬
‫אני אשמח.‬
‫טעים?‬
‫הזיתים…‬
‫בבאנה, אפשר לשאול אותך משהו?‬ ‫-כל דבר שתרצי.‬
‫את בוטחת בגוניי?‬
‫גוניי שאפתן מאוד.‬
‫אולי קצת יותר מדי שאפתן. אין לו הרבה טקט.‬
‫אבל הוא מציב את החברה מעל לכול.‬
‫זה חשוב בכל חברה.‬
‫במיוחד בעסקים משפחתיים כמו שלנו.‬
‫ציפיתי לכך גם מאבא שלך.‬
‫ברוכה הבאה למשפחה.‬
‫ג'אן!‬
‫למה לא יצרת קשר?‬ ‫ניסיתי להתקשר אליך כל כך הרבה פעמים.‬
‫אנחנו טסים לקפדוקיה מוקדם בבוקר.‬
‫מה קורה?‬
‫איפה היית?‬
‫אצל סבתא שלי. למה?‬
‫ולפני כן?‬
‫ארוחת צהריים. עם אדו, ליילה ונורה.‬ ‫מה קורה?‬
‫לא, אני שמח בשבילך.‬
‫נראה שהתמקמת היטב בתוך עולם הבילגין הזה.‬
‫כן. הם המשפחה שלי.‬
‫המשפחה שלך?‬
‫כמה זמן את מכירה את האנשים האלה‬ ‫שאת קוראת להם "משפחה".‬
‫מאיפה זה בא?‬
‫מה אני מפספסת?‬
‫בכל הנוגע למשפחה שלך,‬ ‫תמיד שיחקתי לפני הכללים.‬
‫נשארתי בהמבורג. אנחנו תמיד מקצרים חופשות.‬
‫כל הארוחות של יום ראשון…‬ ‫-חשבתי שאהבת את כל זה.‬
‫אהבתי.‬
‫בדיוק כפי שאני אוהבת להיות עם משפחתי.‬
‫וכשיש לי ההזדמנות כאן לעצב…‬
‫בחייך, מאווי, בבקשה.‬ ‫את לא באמת חושבת שאם תישארי פה‬
‫תוכלי לחולל שינוי בחברה הזאת.‬
‫אתה אומר שאני לא יכולה?‬ ‫-לא, אבל זו לא את!‬
‫את לא בקטע של עסקים. את לא שייכת לכאן.‬
‫טוב שאתה יודע מי אני,‬ ‫ומי שאני לא, ולאן אני שייכת!‬
‫אולי אתה פשוט מפחד שאתה לא שייך לכאן!‬
‫לא משנה כמה תנסי, לא תהיי מאושרת כאן.‬
‫"לא תהיי מאושרת כאן."‬
‫איך הוא יכול להגיד את זה?‬
‫נורה?‬
‫הייתי בוטה מדי?‬
‫אני אנוכית מדי?‬
‫את חושבת שג'אן צודק?‬
‫מה שאני עושה כאן חשוב.‬ ‫בשבילי ובשביל המשפחה שלי.‬
‫למה הוא לא רואה את זה?‬
‫סוף סוף מצאתי את מקומי, וזה כאן.‬
‫- קפדוקיה -‬
‫תודה, בירול.‬
‫מה קורה, אדו?‬
‫חם מדי. שיניתי את דעתי.‬
‫תתאפס על עצמך, אדו.‬
‫- אין הודעות חדשות -‬
‫אני צריך בריכה מלאה בקרח‬ ‫ומיזוג אוויר על הפרצוף שלי.‬
‫ברגע זה. בסדר?‬
‫טוב.‬
‫אין לנו ברירה.‬
‫תראו להן מה אתן שוות.‬
‫ברוכים הבאים לקפדוקיה.‬
‫מאווי… אף אחד לא שם לב. בואי.‬
‫בבקשה. יש לנו גומבר, פלמידה, לברק, בס…‬
‫גומבר, פלמידה, לברק… בבקשה.‬ ‫-…נצא בעוד כמה דקות.‬
‫אנחנו נפגשים?‬
‫- נורה: ג'אן, מה קורה? -‬
‫- מאווי אומרת שהיא תוכיח לך שאתה טועה. -‬
‫היי, חבר'ה.‬ ‫שמח שהצלחתי להשיג אתכם. פישלתי.‬
‫אבל יש לי תוכנית אחרת.‬
‫הפעם היא תצליח!‬
‫כמה זמן עבר מאז שישנת, ג'אן?‬ ‫-יומיים. למה?‬
‫אתה נראה קצת לחוץ.‬ ‫-הכול בשליטה, בסדר?‬
‫אבל אני זקוק לעזרתכם.‬
‫מה התוכנית שלך?‬
‫מאווי איבדה את דרכה בעולם הבילגין הזה,‬ ‫ואנחנו צריכים להעיר אותה.‬
‫חשבתי,‬
‫איינור, את, מוסא, ההורים שלי…‬
‫ואני‬
‫נבוא בהפתעה למסיבת יום ההולדת של יאדיגר.‬
‫ואז אני אציע לה נישואים מול כל המשפחה.‬
‫כמו שצריך. עם טבעת,‬
‫כריעת ברך, הצהרת אהבה… כל הקטע.‬
‫בדיוק כמו בפעם האחרונה.‬
‫לא כמו בפעם האחרונה. הפעם אני אעשה את זה.‬
‫אפשר להגיד לך משהו?‬
‫אתה מטורף, אבל אני מאמין בך.‬
‫אני אזמין טיסות.‬
‫אני אדבר עם קרולין. זה יכול לעבוד.‬
‫כן! נראה למאווי מה באמת חשוב.‬
‫אני מקווה שזה יהיה קצר.‬ ‫-מאווי?‬
‫חם כל כך.‬
‫אנחנו חייבים לברוח. אני לא שייך לכאן.‬
‫עוד כמה זמן? אני מזיע.‬ ‫השמש הורסת את עור הפנים שלי.‬
‫אני לא יכול להמשיך. צריך לברוח מכאן.‬
‫אדו, אנחנו באמת במקום הנכון?‬
‫אנחנו במקום הנכון?‬
‫אני לא במקום הנכון. הבית במקום הנכון.‬
‫אני צריך ללכת למלון. אני צריך משקה!‬
‫בנות, תראו.‬
‫אתם מבזבזים את זמנכם, אתם יודעים?‬
‫אתם לא יודעים? הכפר שלנו נמכר לפני זמן רב.‬
‫מה היא אמרה?‬
‫היא אמרה שהכפר נמכר.‬
‫ספרי להם על המלון שיבנו כאן, יקירתי.‬
‫תקשיבו.‬
‫אתם מדברים על שחזור,‬ ‫אבל כוונתכם האמיתית היא להרוס.‬
‫תוכלי לשאול אותה מי קנה אותו?‬
‫דודה, את יודעת מי קנה אותו? מה השם שלו?‬
‫אני לא יודעת מי קנה אותו, ילדה.‬
‫הגיע מסוק.‬
‫הם יצאו, הסתכלו סביב, חזרו פנימה ועזבו.‬
‫הם חסרי לב.‬ ‫הם ממלאים את הכיסים שלהם על חשבוננו.‬
‫גוניי.‬
‫- אין הודעות חדשות -‬
‫מה נעשה עם הטיפוס הדוחה הזה?‬
‫עוד לא החלטתי. שלחתי מישהו לרחרח קצת.‬
‫"שלחתי מישהו לרחרח קצת"?‬
‫את נשמעת כמעט כמו סבתא יאדיגר!‬
‫חבר'ה, גוניי לא טיפש.‬
‫הוא מודע לחשיבות הכפר עבור יאדיגר.‬
‫כן, אבל את באמת חושבת שהנשים האלה לא… קנט!‬
‫מה קנט?‬
‫לא, התכוונתי לקנט.‬
‫היי.‬ ‫-קנט.‬
‫את תרצי לראות את זה.‬
‫איך ידעת איפה למצוא אותי…‬ ‫אותנו… למצוא אותנו?‬
‫אני אמרתי לו.‬ ‫-רגע, הוא המקור שלך?‬
‫מקור לצרות תמידיות.‬
‫קולטת מהר.‬
‫אפשר?‬
‫תודה.‬
‫יש לך חמש דקות? אולי קצת יותר?‬ ‫אני צריך להראות לך משהו.‬
‫יש לך חמש דקות? אולי קצת יותר?‬
‫יש לה אולי הרבה יותר.‬
‫אנחנו חייבים לעצור אותם.‬ ‫-בהחלט. ברגע זה.‬
‫אז?‬ ‫-אז בבקשה, לכי.‬
‫אני לא זז לשום מקום.‬ ‫-תירגעו.‬
‫קנט רק רוצה לעזור למאווי.‬
‫מאווי, ראית מה קורה.‬
‫גוניי עומד מאחורי מכירת הכפר.‬
‫אני אראה לך אותו כפי שמעולם לא ראית אותו.‬
‫זה הכפר שם מאחור. רואה אותו?‬
‫עכשיו תארי לעצמך שישטחו את כל זה.‬
‫איזה יופי נפלא.‬
‫נכון.‬
‫מאווי?‬
‫אני מצטער.‬ ‫-סליחה.‬
‫אני… בכלל לא מצטער.‬
‫קנט, אני עם ג'אן.‬
‫אני יודע.‬
‫אולי הגיע הזמן ש…‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫טייס.‬
‫הג'אן הזה מביא גם את כל המשפחה שלו?‬
‫רק את הוריו ואת אחיו.‬
‫תגידי לי, באיזה צד את?‬
‫באשר ליורש שלך,‬
‫גוניי רוצה לעבור איתך על ההצהרה לתקשורת.‬
‫אנשים מצפים להחלטה.‬
‫הכרזה. במסיבת יום ההולדת שלך.‬
‫אנו מתחילים בהנמכה לנחיתה בקפדוקיה.‬
‫אני שמחה שדיברנו על זה.‬
‫מאווי?‬
‫ג'אן.‬ ‫-הייתי אידיוט מושלם.‬
‫הייתי צריך להישאר איתך באיסטנבול.‬
‫קדימה. בואי נלך.‬
‫ג'אן.‬
‫מאווי, יש משהו שאני רוצה לדבר איתך עליו.‬
‫בטח.‬ ‫-כל זה קצת מבלבל.‬
‫כן, בהחלט. בוא נדבר.‬ ‫אני גם צריכה להגיד לך משהו.‬
‫גם אני לא עומדת בקצב.‬
‫אתה קודם.‬ ‫-את קודם.‬
‫לא, קדימה. תגיד לי.‬ ‫-מאווי!‬
‫בבאנה!‬
‫יום הולדת שמח!‬
‫"איי קי דודון."‬
‫יום הולדת שמח.‬
‫תודה רבה.‬
‫אפשר בבקשה רגע לבד עם מאווי?‬
‫רנה ארגולר?‬
‫מה היא עושה כאן?‬
‫מאווי, את יודעת כמה אני שמחה שאת קיימת‬
‫ושמצאתי אותך?‬
‫תודה.‬
‫בבאנה, אני צריכה לדבר איתך על גוניי.‬
‫הוא הזניח את בתי הכפר בכוונה,‬
‫כדי שייראו כאילו אי אפשר לשפץ אותם.‬
‫גוניי רצה להרוס את הכפר‬ ‫כדי להקים מתחם מלונות.‬
‫אז אפשר לשכוח מהסיפורים‬ ‫על "אבן נקבובית ועלויות שיפוץ גבוהות".‬
‫הוא שיקר לך.‬
‫תמיד ראיתי בגוניי בן לכל דבר.‬
‫ואז הוא הפך למעין…‬
‫בן חלופי.‬
‫כזה שצמא לכסף ולכוח, אבל…‬
‫מעולם לא חשבתי שהוא יבגוד בי.‬
‫הבתים זקוקים להרבה עבודה,‬
‫אבל כבר פניתי לכמה חברות.‬
‫אם את רוצה, אני יכולה לנהל את השחזור.‬
‫המתנה היפה ביותר שקיבלתי‬ ‫מעניקה לי את המתנה היפה ביותר ליום הולדתי.‬
‫ברוכים הבאים. אתם יכולים לשבת בשולחן שבע.‬
‫מכאן, בבקשה.‬
‫- האם מאווי תדיח היום את גוניי? -‬
‫- הנסיכה מאווי תקבל את כס המלוכה? -‬
‫- גוניי צריך לדאוג? -‬
‫- התככים של גוניי בילגין -‬
‫תודה.‬
‫מה שלומך?‬
‫איזה יופי!‬ ‫-שלום!‬
‫היי, יפהפייה.‬ ‫-איזה יופי!‬
‫כמה נפלא שבאתם!‬
‫אדו האחד והיחיד.‬
‫אדו! אנחנו כאן!‬
‫אימא!‬
‫הגעת אחרי הכול!‬
‫אורחים יקרים, חברים יקרים,‬
‫אני שמח לקבל את פניכם.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה. תודה רבה.‬
‫כולנו שמחים מאוד‬
‫שהצטרפתם אלינו בערב היפהפה הזה. תודה.‬
‫באשר לכוכבת הערב, כולנו מכירים אותה היטב.‬
‫היא אישה מרשימה מאוד.‬ ‫-היי, אחי, תראה.‬
‫אשת עסקים מצליחה להפליא.‬ ‫-זה קנט.‬
‫היא מקור השראה‬
‫עבורי ועבור כל המשפחה שלנו.‬
‫היא אם מסורה.‬
‫ועכשיו, יאדיגר בילגין,‬ ‫יושבת ראש חברת האחזקות שלנו,‬
‫כוכבת הערב וכלת יום ההולדת,‬
‫אנא קבלו אותה…‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה, גוניי.‬
‫בשמחה.‬
‫אני גם רוצה להודות לכולכם.‬
‫באתם עד לכאן‬
‫כדי להיות איתי ביום המיוחד הזה.‬
‫אני יודעת שאתם מצפים להכרזה ממני.‬
‫אבל היא לא תהיה היום.‬
‫אבל יש לנו עניין אחר לחגוג.‬
‫מאווי…‬
‫בראבו!‬ ‫-בראבו!‬
‫בראבו, מאווי!‬ ‫-בראבו.‬
‫וקנט…‬
‫העניקו לי מתנה נפלאה.‬
‫הם הצילו את הכפר של אבותיי.‬
‫ואו. בראבו!‬
‫מאווי, אביך היה גאה בך כל כך.‬
‫הכול תחת שליטה! בלי פניקה. הכול בסדר.‬
‫בואו נרים כוסית‬ ‫לחיי שני האנשים הנפלאים האלה!‬
‫בראבו!‬ ‫-לחיי מאווי וקנט!‬
‫לחייכם!‬
‫לחיים!‬ ‫-לחיים!‬
‫ג'אן, מה אתה עושה?‬
‫אפשר לדבר רגע?‬ ‫-כן.‬
‫כן?‬ ‫-כן, בטח.‬
‫שלום!‬
‫אני לא יכולה לחכות שהוא יציע לה נישואים.‬
‫ברור שגם הוא לא יכול.‬
‫סליחה?‬ ‫-זוג יפהפה.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫מאווי, הגעתי לאיסטנבול שלשום.‬
‫טוב.‬
‫פגשתי את סבתא שלך…‬
‫זה היה מהלך מבריק, בת דוד יקרה.‬
‫מה אתה עושה כאן? תתחפף!‬
‫אני מתנצל, ג'אן היקר.‬
‫תגידי, מאווי, ידעת שג'אן‬ ‫מתעב את משפחת בילגין,‬
‫אבל לוקח את הכסף שלנו כדי להציל את משפחתו?‬
‫סליחה?‬
‫על מה לעזאזל אתה מדבר?‬
‫לא?‬
‫רציתי לספר לך. הוא מעוות את הכול.‬
‫הבחור הזה לא בשביל מאווי.‬
‫כן, אני מסכימה.‬ ‫-אין מצב.‬
‫הוא לא מבין באופנה או בסטייל.‬
‫התפוח לא נופל רחוק מהעץ.‬ ‫הם לא אנשים נחמדים.‬
‫תסתכלו עליהם!‬
‫ג'אן, זה נכון?‬ ‫-מאווי, הוא ממציא את זה.‬
‫הוא מכובד כלפי חוץ,‬
‫אבל ממלא את הכיסים שלו‬ ‫מאחורי דלתיים סגורות.‬
‫עוף מפה, אידיוט.‬
‫אתה מראה את פרצוף השכונה האמיתי שלך?‬
‫מאווי, זה לא ככה. ממש לא.‬
‫אם את לא מאמינה לי,‬ ‫לכי לראות מה מתרחש שם למטה.‬
‫את לא שווה את הלכלוך מתחת לציפורן של בני.‬
‫ואו!‬
‫היא מדברת טורקית.‬
‫וממש טוב!‬
‫מאווי.‬
‫מאווי, חכי.‬
‫עשית זאת שוב. לא למדת כלום?‬
‫אימא?‬ ‫-נראה שאימא שלך קצת מבולבלת.‬
‫מבולבלת?‬
‫בזמנו, סבתא שלך הציעה לי כסף‬ ‫כדי לעזוב את אבא שלך.‬
‫כי לא הייתי טובה מספיק.‬ ‫כי האהבה שלנו לא התאימה למעמד שלה.‬
‫אלה שטויות, איינור.‬
‫מאווי, בואי נלך הביתה. תסמכי עליי.‬
‫מאווי.‬
‫מאווי, אל תאמיני לסיפורים שלהם.‬ ‫-שקט!‬
‫מאווי!‬
‫מאווי, בבקשה.‬
‫כל הכבוד, איינור.‬
‫מאווי, חכי רגע.‬
‫מאווי, תקשיבי…‬ ‫-תן לי ללכת!‬
‫שמעת אותה. תן לה ללכת. מה אתה עושה?‬
‫אני יכולה להגן על עצמי.‬ ‫-אין לי ספק, מאווי.‬
‫אני יודע כמה את חזקה.‬
‫מאווי, את צריכה להחליט עכשיו.‬ ‫-טוב, די. מספיק.‬
‫יאדיגר ארגנה את המפגש הראשון בינינו.‬
‫מה?‬
‫אבל מה שקרה בינינו בימים האחרונים…‬
‫זה היה אמיתי. את יודעת את זה.‬ ‫-מה?‬
‫מאווי.‬
‫מתי את מתכוונת לספר לו‬ ‫על טיסת הכדור הפורח שלכם?‬
‫איזה בלון ארור?‬
‫- רומנטיקה בחברה הגבוהה! -‬
‫התמונות ממש יפות.‬
‫כמעט רומנטיות.‬
‫ג'אן, לא נישקתי אותו.‬ ‫זה לא מה שאתה חושב. בבקשה.‬
‫לא מה שאני חושב? זה מה שאני רואה.‬
‫היי! אל תצעק עליה.‬
‫מה, "אל תצעק עליה"?‬ ‫-ג'אן!‬
‫אתם מתנהגים כמו ילדים קטנים. ג'אן!‬
‫היי! די! תפסיקו.‬
‫תפסיקו! ג'אן!‬
‫ג'אן!‬
‫אוי ואבוי, העוגה היפהפייה.‬
‫גוניי, דיברת כל כך הרבה.‬
‫תרצה משהו לשתות? שמפניה, אולי?‬
‫לך מפה.‬ ‫-אתם כמו בני נוער.‬
‫מאווי.‬
‫זה… אני לא צריך את זה יותר.‬
‫מאווי.‬
‫אני… אני כל כך מצטער.‬
‫גם אני מצטערת.‬
‫אני צריכה לדבר איתך.‬
‫הנחתי כך. אני גם רוצה לדבר איתך.‬
‫קרולין תוודא שאף אחד לא ידבר‬ ‫על אתמול בערב.‬
‫גם התקשורת לא תדווח כלום.‬
‫את לא צריכה לדאוג.‬
‫את עדיין לא קולטת.‬
‫באמת חשבתי שאני חשובה לך.‬
‫הרגשות שלי. המשפחה שלנו.‬
‫נתתי בך אמון.‬
‫אבל בשבילך, הכול סביב שליטה.‬
‫מה שאנשים אחרים חושבים, ומה מצב החברה.‬
‫טעיתי לגבייך.‬
‫את מזכירה לי את הסולטאן ממגדל העלמה,‬
‫שעשה כל שביכולתו לשלוט בגורלה של בתו.‬
‫שמחתי להכיר אותך ואת הצד הטורקי שלי.‬
‫שמחתי שיש לי משפחה גדולה.‬
‫אבל בגלל השקרים שלך,‬ ‫שתינו איבדנו את מה שהיה הכי חשוב לנו.‬
‫את איבדת את בנך ואת נכדתך.‬
‫ואני איבדתי את ג'אן, שכבר לא אוהב אותי.‬
‫יאדיגר יצרה קשר, דרך אגב.‬
‫היא בחרה בליילה כיורשת.‬
‫לא תאמיני.‬
‫ג'אן לוקח הפסקה מהמשרד.‬
‫הוא נוסע מחר.‬
‫אתה בטוח שלא אצטרך להשקות את הצמחים שלך?‬
‫אני יכול לטפל בהם.‬ ‫-מוסא.‬
‫אתה יכול לקבל את הדירה.‬ ‫-כן?‬
‫היי, יש לי מכתב בשבילך.‬
‫תודה.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫מה זה?‬
‫זה מיאדיגר.‬
‫"עשיתי הרבה טעויות. זו אחת מהן."‬
‫הכעס של ג'אן ושלך כלפיי מוצדק.‬
‫אבל אני לא רוצה שתאבדי אותו.‬
‫הוא אוהב אותך.‬
‫"בעד שום הון שבעולם."‬
‫מאווי, הוא טס היום.‬
‫למה את מחכה?‬
‫לכי!‬
‫ג'אן!‬ ‫-היא משוגעת?‬
‫מא… מאווי?‬
‫רק רגע.‬
‫אתה מכיר אותה?‬
‫מאווי, מה העניין? מה קרה?‬ ‫-ג'אן…‬
‫לא, אני…‬ ‫-מה?‬
‫פישלתי.‬
‫אני מצטערת.‬
‫סיכנתי אותנו‬
‫כי רציתי כל כך להיות חלק מהמשפחה הזאת.‬
‫תמיד הרגשתי שמשהו חסר,‬
‫אבל אתה היית הדבר היחיד‬ ‫שהיה חסר לי בשבועות האלה.‬
‫הרשיתי לעצמי להימשך לעולם הזה.‬
‫הרחקתי אותך כשכל מה שרצית היה לעזור לי.‬
‫ועשיתי משהו שחשבתי שלעולם לא אעשה.‬
‫שחררתי את היד שלך.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני יודעת…‬
‫אני יודעת שאני לא יכולה לבטל את מה שעשיתי.‬
‫אבל אתה יודע, כש…‬
‫כשאני מביטה בעיניך,‬
‫אני מרגישה כאילו אני חוזרת הביתה.‬
‫את האדם הכי טוב שאני מכירה.‬
‫מעתה והלאה, אני רוצה‬ ‫לחוות כל הרפתקה רק איתך.‬
‫בסדר?‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אתה רוצה להתחתן איתי?‬ ‫-לא.‬
‫מה?‬ ‫-כן!‬
‫כן?‬ ‫-כן, כמובן!‬
‫כן?‬ ‫-כן!‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫מזל טוב על האירוסין!‬
‫היי, די-ג'יי, איפה המוזיקה?‬ ‫אנחנו רוצים לרקוד.‬
‫הוא אמר כן!‬
‫יקירתי.‬ ‫-מאווי, בואי הנה.‬
‫בואו הנה, זוג יונים.‬
‫מוסא!‬
‫בואו הנה!‬
‫בואו!‬
‫מאווי!‬
‫בואי, אימא.‬
‫נורה, בואי הנה! נורה!‬
‫לא.‬
‫קדימה, מאווי!‬
‫תרגום כתוביות: לאה שרמן-קיש‬