Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PODLE PŘÍBĚHU ČO HUN-HJONA A I ČCHANG-HOA
POSTAVY A UDÁLOSTI SE MOHOU LIŠIT OD SKUTEČNOSTI
V 80. LETECH SE KONALO MISTROVSTVÍ SVĚTA JING Š'-PCHEJ V GO
OUTSIDER KOREA MĚLA JEDINÉ MÍSTO
ČO HUN-HJON 9D PŘESTO POSTOUPIL.
JEHO SOUPEŘ, ČÍŇAN NIE WEJ-PCHING 9D,
VYHRÁL 11KRÁT ČÍNSKO-JAPONSKOU LIGU
A BYL NEJLEPŠÍ HRÁČ SVĚTA.
Poslední kolo finále mistrovství světa profesionálních hráčů go Jing Š'-pchej
se dnes bude konat v Singapuru.
Korejec Čo Hun-hjon 9-dan a Číňan Nie Wej-pching 9-dan,
oba se dvěma výhrami a dvěma prohrami, sehrají zápas století o titul Krále go.
Všechna předchozí kola vyhrál bílý,
takže všechny zajímá, kdo bude bílý ve finálovém kole.
Je tady.
Na slovíčko, prosím.
Pane Čo, jak se cítíte?
Jak jste se na dnešek připravoval?
Co když budete černý?
- Zaútočíte ostře? - Nie Wej-pching!
Jak se teď cítíte?
Padej do Koreje!
Čína určitě vyhraje!
MÍSTO ZÁPASU HOTEL STAMFORD, SINGAPUR
Nie Wej-pching 9-dan, bílý.
Čo Hun-hjon 9-dan, černý.
Hra může začít.
FINÁLE 1. MISTROVSTVÍ SVĚTA V GO JING Š'-PCHEJ
ČO HUN-HJON 9D : NIE WEJ-PCHING 9D
MISTROVSKÁ HRA
Korejec Čo Hun-hjon 9d se dostal na špici mezinárodní scény go.
Čo porazil Japonsko, které se považuje
za středobod světové scény go,
ale také Čínu, kde hra go vznikla,
a jeho vítězství dokazuje, že kvalita korejského go je špičková.
Teď mám pocit,
že bych neprohrál ani se samotným bohem go.
Čo Hun-hjon 9-dan, mistr světa v go, se dnes vrátil do Koreje.
Čo se zúčastnil průvodu z letiště Gimpo
do Korejské asociace paduku v Čongno 2 ga.
Vláda se rozhodla udělit Čoovi
Řád za zásluhy v oblasti kultury
za zvýšení prestiže korejského go po celém světě.
O PĚT MĚSÍCŮ POZDĚJI
SIMULTÁNNÍ VÝUKOVÝ ZÁPAS S PROFESIONÁLNÍMI HRÁČI GO
Ten kluk je třída.
Prý taky vyřešil problém života a smrti.
- Cože? - Už dřív.
Dědo, pojď za mnou.
- Jdeme. - Dobře.
Podívejme! Jste v úzkých, pane Čchone.
Teď se zapotíte.
Tohle je zázračný hráč go z Čondžu.
- Go hraje sotva půl roku. - Půl roku?
Prý nemá konkurenci nejen v Čondžu, ale v celé provincii Čolla.
- Úžasný talent. - Hej.
Myslím, že je konec. Nenecháme toho?
Počkej, sakra.
- Podle mě není konec. - Co?
Mýlíte se. Je konec.
Můžu do toho vstoupit?
Jo!
Co? To je atari.
Bože, to byl tvrdý zásah.
Skončíme s remízou?
Je tak dobrý, jak jsem čekal! Otočil to.
Není šampion pro nic za nic.
Je těžší vyhrát, když máš výhodu.
Byl jsem na něj mírný.
Hrajte ještě jedno kolo.
Co si to dovoluješ?
Nebuď drzý, chlapečku.
Běž si hrát.
Vy se do toho nepleťte.
No tak. Ještě jedno kolo.
Vyhraju, když budeme hrát znovu.
Jak se jmenuješ?
Jsem Čchang-ho.
I Čchang-ho.
Pojď, posaď se.
Čchang-ho.
Prý řešíš problém života a smrti.
NEBO ZABIJE KAMENY SOUPEŘE
Zachraň černého.
Jestli to vyřešíš, zahraju si s tebou další partii.
Mluvíte vážně?
Slíbil jste mi to.
Už to nemůžete odvolat.
Je to I z Kjongdžu jako já.
Jeden starší z rodiny o něm pořád mluvil,
tak jsem mu řekl, ať kluka přivede.
Na dítě je fakt šikovný.
Je dost prchlivý. Je to tvůj synovec?
Vidím ho poprvé.
Náš rodokmen je pomotaný. Je o generaci nade mnou.
Takže mu musím říkat strýčku.
Jaký má handicap?
Čtyři kameny proti profesionálovi za šest měsíců?
Řekl jste „zachraň černého“, ne bílého? Nebyla to chyba, pane Čo?
Já že bych chyboval?
Proč mu plést hlavu problémem, který nemá odpověď?
V go nejsou definitivní odpovědi.
Takovou hru jsem ještě neviděl.
Jeho haengma a zahájení jsou popletené, ale přitom podivně silné.
- Už to máš? - Určitě to dokáže.
Ohnout a tlačit.
Ne, tady. Totiž tam…
No tak. Přestaňte mě rozptylovat.
Říkal jsem, že se dnes musím soustředit.
Když na mě zíráte, nic nevymyslím.
Máš pravdu.
Musí se soustředit na důležitý úkol,
necháme ho a zajdeme si na skleničku.
- Platím. - Pěkně nám vynadal.
Když budu pít během dne, zase omdlím.
Ten kluk…
Nemáš domácí úkoly?
Budeš tam sedět celý den?
Je to jediný syn za tři generace a dědeček ho zbožňuje.
Udělejte mu radost a řekněte, že je chlapec nadaný.
O zbytek se postarám já.
Úžasné, že?
Na tak mladého muže má energický styl.
Mám v go 1. kjú
a mám štěstí, když ho porazím jednou za deset zápasů.
Všichni říkají, že je génius, a on těm nesmyslům věří.
Radši si hraje s hloupými kamínky, a rodinný podnik ho nezajímá.
Prestiž go díky našemu mistrovi Čo v poslední době stoupá.
Je tu víc mezinárodních soutěží,
takže bude stoupat i věhlas Koreje.
- Myslíte? - Určitě.
Když o tom mluvíme,
doufal jsem,
že byste se chlapce na pár měsíců ujal, pane Čo.
Bohatě bych se vám za to odvděčil.
A taky bych vás štědře sponzoroval.
Dejte ho radši studovat, ať může řídit podnik.
To by pro něj bylo lepší.
V go se člověk nezlepší tvrdým úsilím.
Nemá smysl ho trénovat, pokud není génius.
Talent?
Ten nemá.
Ani trochu.
Čo!
Hej! Čo Hun-hjone!
Tu schůzku jsem domlouval měsíce.
Víte, kolik nám jako sponzor může dát?
Co jsme zač, žebráci?
Obchodní schůzky, sponzorství, fajn.
Ale go je důležitější než peníze.
Řekl „hloupá hra s kamínky“! Nemáte žádnou hrdost?
Hrdost?
Mindže.
Čo Mindže, co děláš?
- Čo Mindže! - Tati!
Jsi doma.
- Jo. - To je pro tebe.
- Hej! Čo Mindže! - Vážně?
Víš, že na poštu nesmíš sahat.
To nic, já to uklidím.
- Pojď sem. - Je ta pošta tak zajímavá?
Pojď. Umyjeme ruce a jde se jíst.
Pomůžeš mi zapnout sporák?
Jdeme nahoru.
Chci párky.
Ty byly ráno.
DODRŽTE SLIB I ČCHANG-HO
Haló.
Zdravím, I. Tady Čo Hun-hjon.
Co? Aha.
Ten kluk, Čchang-ho?
Můžu se s ním znovu setkat?
Tak jdeme.
Honem.
PROMIŇTE, DNES MÁME ZAVŘENO
Použiju jen tři handicapové kameny. Ale když vyhraju, musíte mě učit go.
Proč já?
Prý jste nejsilnější hráč, mistře.
Jste nejlepší v Koreji.
Tak pozor!
Nejlepší v Koreji? Spíš na světě. Nemáš tušení, jak to je.
Hele, teď se baví mistři.
Proč nás zelenáč jako vy pořád přerušuje?
To je ale drzý spratek.
Prohrál jsem, protože jsi měl čtyři handicapové kameny.
V rovnocenné hře tě rozdrtím.
Tak moc toužíte porazit kluka?
A když prohraješ?
Co mi dáš?
BANÁNOVÉ MLÉKO
Dobře.
Čo Hun-hjon přijel až sem. Je to hotová věc.
Máš chytrého syna.
Hej. Nestůj tam tak. Pojď sem.
Podívej, je jako na jehlách.
Tady už asi nemám kam jít.
Tentokrát je vážně konec, že jo?
Ano, prohrál jsem. Hodně ses zlepšil.
Určitě máte hlad.
Ale kdo vyhrál?
Čchang-ho právě vyhrál.
Propána, on vyhrál!
Strýčku, ty chceš hrát znovu?
Každý máme jednu výhru. Chci to dotáhnout do konce.
Čchang-ho, baví tě go?
Je to hrůza. Když prohraju, nemůžu spát ani jíst.
Dohání mě to k šílenství.
Ale když vyhraju, není na světě nic zábavnějšího.
Kvůli tomu go hrajeme, ne?
Páni, není to malý kluk.
Dohrajeme zápas…
až přijedeš do Soulu.
- No. - Bože.
A neříkej mi „mistře“ jako nováček.
Tím nemyslím tebe.
Učím tě, říkej mi „pane“.
- Učitel? - Propána.
Dokázal to!
Čchang-ho, co tak sedíš?
Ukloň se svému učiteli.
- To nemusíš. - Cože?
Nechme ho už!
- Tohle si zaslouží oslavu. - Hurá!
Hurá za nezávislost Koreje!
Hraješ třídenní zápasy. Jak zvládneš výuku žáka?
Kde vezmeš čas ho učit?
Tohle je jen mezi námi,
ale vy nemáte povahu na to, abyste někoho učil.
Nepřidělávej si práci.
Soustřeď se na zápasy.
Co když se mu nepovede získat status profesionála?
Spousta lidí má na tebe spadeno.
Říkají všechno možné!
Je mi fuk, jestli bude profík.
Jen jsem zvědavý, jak se vyvine jeho hra.
Pořád je nos a mysli při tom na dědečka.
Když už do toho jdeš,
neohlížej se zpátky a nelituj.
Běž a snaž se, jak nejlíp umíš, ano?
A poslouchej pana Čoa.
Rozumíš?
Dobře.
Pane Čo.
Proboha, rozbiješ dveře.
Honem!
Musím si odskočit…
Proboha.
Vítej.
Jedeš zdaleka. Pojď dál.
Málem jsem to nestihl.
Ty jsi ale krásné miminko.
Jaké má silné kosti a široká ramena.
Pane, vaše přání se splnilo.
Má perfektní postavu pro zápasníka ssireum!
- Je to holčička. - „Je to holčička.“
Paní Čo, i tak gratuluju.
Máte dvě děti najednou.
Asi máte pravdu.
- Ty jsi Čchang-ho, viď? - Ano.
Těší mě.
Tady je studovna.
Chceš-li něco ke čtení, vyber si.
Bylo mi tolik, co tobě.
Kdo je ten starý pán?
To byl můj učitel.
Panečku.
Nahání strach.
- Kolik mu je? - Zemřel už dávno.
Máš štěstí. Já jsem ještě mladý a plný energie.
Můj děda říkal, že smrt se na věk neptá.
Pojď ven.
Pojď.
Je to tím, že je to Igangdžu? Necítím se opilý.
Patří k nejlepším alkoholům Čosonu.
Vyřiď dědečkovi, že jsem mu vděčný.
- Ano, pane. - Chutná ti?
Ano, je to dobré. Jste výborná kuchařka, madam.
„Madam“ od tebe zní trochu nepatřičně.
Souhlasím.
Jsme teď rodina. Takhle jí říkat nemusíš.
Musím jí nějak říkat.
- Nevím, jak ji oslovovat. - Má pravdu.
Když se tituly pomíchají, člověku to komplikuje život.
A co „teta“?
Prostě mi říkej „teto“. To se ti líbí?
Ano.
Čchang-ho, chceš přidat rýži?
Ano. Ještě trochu prosím, tetičko.
FUMIGACE
KOREJSKÁ ASOCIACE PADUKU
GRATULUJEME ČO HUN-HJON DOBÝVÁ SVĚT
Kdo jsi? Hledáš tatínka?
Nikoho nehledám.
Jdu si zahrát go.
Go?
Co je to za kluka?
To je žák mistra Čoa.
Kdo dál?
Porazil i Hongsika?
Tady už přestává legrace.
Mohl by být profík.
To jsem ještě neviděl.
Chce útočit?
To nedává smysl.
To je otrava.
Nemám čas, hrajte proti mně všichni najednou.
To myslí vážně?
Vážně je to geniální talent.
Proč by ho jinak mistr Čo vozil až z Čondžu?
Mistr Čo našel velký talent.
- Je dobrý. - Klobouk dolů.
Dvě území tady
a když přičteme komi, je to aspoň dvacet.
Hrajeme dál?
KOREJSKÁ ASOCIACE PADUKU POŘÁDÁ
9. KUKKIDŽON VYZYVATELSKÝ TURNAJ 4. KOLO
ČO HUN-HJON 9-DAN : NAM KI-ČCHOL 8-DAN
Pane Čo, zbývá vám 30 minut.
Šampion Čo je brutálně houževnatý.
Hrabat se 30 minut v zápase, který už vyhrál?
Vážím si experta Nama, že se nevzdal.
Není to poprvé, a ví, že nakonec odejde s ostudou.
Tahle éra Čoa a Nama už mě unavuje.
Pane Name, toto je váš poslední odpočet.
Jedna,
dva,
tři,
čtyři, pět,
šest,
sedm, osm,
devět…
To jsem podělal.
Měl jsem to tam zablokovat.
Taková hloupost.
Tady to je.
Technika třesu.
- Co je to? - Jak to, že to neznáš?
Jak Čo Hun-hjon začne poklepávat nohou, má to v kapse.
Jako když se v baseballu Son Tong-jol zahřívá v bullpenu.
Zabíjí tím protivníkovu bojovnost.
Jedna,
dva,
tři,
čtyři…
Kolem nás tiše mrholí,
smutně se loučíme na nádraží v Pusanu.
Sbohem, měj se.
Vlak píská, slza kane…
Čo Hun-hjon 9d vítězí bez počítání.
Expert Nam dnes vypadal hodně naštvaně.
Přesto měl ty kameny vrátit. Vůbec se neumí chovat.
Ty mu chceš kázat o chování? „Kolem nás mrholí?“
Musíš je zdrtit, aby to bylo příště jednodušší.
Neboj. Vrátí se, touží po pomstě.
Gratuluju. Slyšel jsem, že jste skvěle vybral píseň.
Prosím tě. Už vidím ty zítřejší titulky.
Strýček Čchang-ho právě drtí Kwančchol-dong.
Kosí učedníky jako trávu.
To tygří mládě, co Čo Hun-hjon přivezl,
je prý génius, zázrak.
I.
Neříkej Čchang-hoovi, že je génius a zázrak.
To mu nepomůže.
Počkej na mě.
Dobrý den.
- Co to je? - Sladkosti.
Jsem doma.
Jdete spolu.
Ano, potkali jsme se.
- Čchang-ho, jak to šlo? - Dobře, teto.
Jaký byl dnes zápas?
Prohrál jsem.
To říkáš vždycky.
Tvoje zahájení, haengma, čtení, všechno je hrozné.
Ale víš, co je nejhorší?
Tvůj špatný přístup.
Co?
Ale porazil jsem všechny.
Ti starší učedníci nebyli tak dobří.
Vítězství není všechno.
I když se teprve začínáš učit,
už znevažuješ ty, kdo studují léta?
Když jsi byl ve výhodě, tvé tahy zlenivěly.
Snaž se až do konce.
- Nauč se respektovat soupeře. - A co vy, pane?
Klepete nohou a pobrukujete si.
Ty…
Hele, já…
Já ani…
Ty syčáku.
To můžeš dělat, až budeš nejlepší.
Neuvěřitelné.
Nejdřív se uč základy.
To už jsem četl.
Standardní postupy jsou nudné, moc snadné.
„Moc snadné“?
Která strana je lepší?
Je jasné, že bílý má výhodu.
Budeš bílý.
Dlouhé přemýšlení nevede k dobrému tahu.
Přemýšlí špatní hráči.
Pěstuj si smysl pro hru.
Ale nehraj impulzivně.
Neustupuj.
Podstatou go je bitva, útok.
Pořád jsou bílé lepší?
Ne.
Vezmi si černé.
Používám jen základy, které shazuješ, tak proč prohráváš?
„Génius“, „zázrak“. Nevěř lidem, co ti říkají.
Umíš jen počítat a memorovat.
Nehraješ, napodobuješ.
Nebuď namyšlený. Uč se základy.
A kdyby nic jiného, používej pravou ruku.
Ukazuješ tím soupeři základní zdvořilost.
Ano, pane.
Výdrž je všechno.
Unáhlenost impulzivního tahu.
Spokojenost s kompromisy.
Arogance chtít rychle ukončit hru.
To ti hrozí, když nebudeš mít výdrž,
a povede to k porážce.
Ne, použiju tuhle ruku.
MILÝ DĚDO, DOUFÁM, ŽE SE MÁŠ DOBŘE.
JEDEN KROK, JEDEN TAH
Kdo jí nudle na střeše? To si dělá legraci.
Dobrý den.
Proč jíš tady?
Nemohli jste si objednat najednou?
Musím sem šplhat dvakrát. Jíst se má v restauraci.
Mistr Čo musí tvrdě pracovat, aby tě nakrmil.
Poslyš.
Víš, kdo jsem, že?
Ano, jistě. Vím.
Jste pan Nam Ki-čchol, soupeř mého učitele.
Soupeř? Prosím tě.
Jsi teď profesionál, ale nepolevuj ve studiu.
Máš výborného učitele.
Jenže
jde o to,
že nevím, jestli se to můžu naučit zkoušením.
Kéž bych byl aspoň zpoloviny tak dobrý jako on,
ale zdá se, že na to nemám.
Nesnaž se učit,
snaž se vyhrávat.
Tím se to přirozeně naučíš.
Tak jsem hrál proti Čoovi já.
LEGENDÁRNÍ ZÁPASY ČO HUN-HJONA
BÍLÝ ČO HUN-HJON ČERNÝ KIM SONG-DŽU
Je tak rychlý.
Jak to mám zajmout?
Čelní útok vůbec nepomůže.
Mám prostě držet pozici?
Čchang-ho tvrdě pracuje do noci.
Jo.
Jak mu to jde?
Už začnou předkola, ne?
To, jak se mu daří teď, není důležité.
Musí si najít vlastní go.
Nemá smysl na něj spěchat.
Netlač na něj. Spíš ho přemlouvej a uklidňuj.
Je ještě dítě.
Když ho budu hýčkat, nic z něj nebude.
Jeho rodina mi věří.
Nemůžu povolit. Musí být nejlepší.
Ve světě soutěží je to tak, že když nejsi na špici,
vedeš smutný život.
SEDMÝ TEWANGDŽON PRVNÍ PŘEDKOLO
Zíráním na desku se nic nevyřeší.
Víte co?
Myslel jsem, že během zápasu usnul.
Ten kluk hraje go, jako kdyby mu bylo šedesát.
Prohrál dvě kola po sobě.
- Kolik jsi prohrál, No? - Dvě stě tisíc wonů.
Všechny výhry z turnajů za tenhle měsíc.
Je to Čo Hun-hjonův žák, čekal jsem, že bude dobrý.
Byl to tak chytrý kluk. Proč se zhoršuje?
I po osobní stránce je divnější.
Vznětlivý mistr Čo ho musí pronásledovat ve dne v noci.
Taky u něj bydlí, takže není divu.
Dědečku.
Go pana Čoa je okázalé a silné,
ale mně nevyhovuje.
Najdu si vlastní styl,
který nikdo jiný nenapodobí. I když to bude trvat.
Ne! Rytířův skok v pravém horním rohu,
přidej ten nahoře, zatlač a vysuň.
Co ses zatím naučil?
Zlato.
- Nech to na zítra. - Odejdi.
Nemůže pořád vyhrávat.
Zlobí se kvůli prohře, tak na něj netlač.
Jdi už.
Držíš se zpátky, když máš útočit, a naopak.
Proč to děláš?
Kdyby vypukl boj, bylo by víc proměnných,
takže je lepší počkat, až…
Říkal jsem ti.
V go nejde o kompromisy a budování území.
Kousej, škrábej, drápej a bojuj!
To je váš styl, pane. Pro mě není vhodný.
Nebuď drzý.
Styl?
Styl hry?
Co z toho, když prohraješ.
Použij základy. Standardní postupy.
Musí všichni hrát go stejně?
Věci mají svůj řád!
Musíš mít důvod pro každý útok a každý ústup.
Napřed základy, pak teprve změny, interpretace a styly.
To samé tady.
Je přirozené, že táhneš sem, tak proč bys ustupoval? Proč?
Otevřeně mi vzdoruješ?
Je to správný tah, ale je možné,
že se situace otočí.
Ale když udělám tenhle tah,
mám 100% jistotu,
že vyhraju aspoň půl bodu.
Máš jistotu?
Kolikrát jsem ti řekl, že je těžké
získat území uprostřed, že je těžké to spočítat?
Máte pravdu.
Ale myslel jsem, že to můžu spočítat.
Provedl jsem experiment.
„Experiment?“
Pro tebe je go jen hloupá hra.
Ignoruješ základy, spoléháš na své drobné triky
a trváš na svých nápadech.
Nechme toho.
Nemá smysl zlobit se na někoho, kdo se nechce učit.
Ale
když udělám tenhle tah,
mám 100% jistotu,
že vyhraju aspoň půl bodu.
Ti, kdo hrají první, mají v go výhodu.
Jsou-li dva hráči stejné úrovně,
první hráč začíná s náskokem 5,5 bodu.
Tomu se říká komi.
Půlka bodu se dává, aby se předešlo remíze,
a na hrací desce ve skutečnosti neexistuje.
Nejmenší jednotka, která rozhodne hru.
Půl bodu, který na hrací desce neexistuje.
Možná
tu ten chlapec vidí něco jiného.
S ÚCTOU, ČCHANG-HO
PANE, TETIČKO, DÍKY ZA VŠE PROMIŇTE, ŽE JSEM ZKLAMAL
Kam to bude?
Čondžu, autobus v 9:40 prosím.
Autobus v 9:40 do Čondžu!
Autobus v 9:40 odjíždí!
Nastupuje ještě někdo?
Jsou tu všichni?
Bože.
Pane?
Včera
jsi mluvil o „půlbodu“.
Ukázalo se, že ses úplně nemýlil.
Ale taky to nebylo správné.
Jen jsem
ještě nenašel správný tah.
Go nemá odpovědi,
ale já jsem tě k nim nutil.
Promiň.
Je lepší jít vytrvale,
než běžet a klopýtat.
Našel jsi vlastní go. To stačí.
Je-li to tvoje rozhodnutí,
musíš ho prosazovat.
Jak v go,
tak v životě.
Chápeš?
Tvůj bojovný duch tvoří 80 % zápasu.
I když prohraješ, nedej se zdrtit.
Zkus to schovat.
Své myšlenky, emoce a dokonce i svůj dech.
Neukazuj soupeři nic.
No dobře, ale to se snáz řekne, než udělá.
Mysli na něco známého a příjemného.
Aby ses uvolnil už při pouhé myšlence na to.
Zápas končí ve chvíli, když ztratíš klid.
Neměl bys rozlišovat kameny podle barvy.
Každý tah musí mít důvod.
Území
vzniká přirozeně a nelze ho vybudovat silou.
Starej se o každý kámen.
Pak zjistíš,
že kameny vytvořily harmonii.
FINÁLOVÉ PŘEDKOLO 29. ČCHWÖGOÜDŽON
Čo, nemusíš tam být?
Nemusím.
Chudák strýček Čchang-ho.
Ze všech hráčů znovu narazí na Koa, zkušeného veterána.
Nebojte se o něj.
Spíš přemýšlejte, jak se jím nedat sežrat.
Je zvláštní.
Neumí své hry pořádně revidovat, ale přesto se pořád zlepšuje.
Jeho zahájení je nedbalé a haengma pomalé,
ale přesto buduje formaci.
Pokud jde o výpočty, může být lepší než já.
Pořád hraje, jako by mu bylo šedesát?
Ne.
Osmdesát.
Radši ochráním jistý půlbod,
než získat bojem celý bod.
Go je nakonec boj o území.
Dědečku.
Myslím, že jsem konečně našel své go.
Je trochu neučesané
a není tak okázalé jako u pana Čoa,
ale už nikomu nedovolím, aby mě porazil.
To je pěkné masíčko.
Tady v Jonhui-dongu musí být skvělé feng-šuej, že?
Dva velcí profesionálové pod jednou střechou.
Strýčku Čchang-ho, gratuluju!
Dostal ses do finále, takže máš dobrou formu.
Co kdybychom se na památku takového dne vyfotili?
Pane Čchone, vyfotíte nás prosím?
Samozřejmě.
Tak pozor. Raz, dva!
Čchang-ho, usměj se.
Netvař se tak mrzutě!
- Co? Vždyť se široce usmívá. - Jo, usmívá se.
- Tohle je úsměv? - Ano.
Dobře, tak jdeme na to.
Raz, dva, tři!
Ale myslím,
že by bylo lepší, aby se bílý ohnul sem.
Tím by se dalo hodně získat,
ale možná by vzniklo slabé místo.
Není snadnější to zde zaříznout?
Jsi moc opatrný,
takže to obcházíš.
Nelíbí se mi to,
ale nezdá se, že by mi to udělalo špatné jméno.
Kdo je další?
Pan Nam Ki-čchol.
Taky se bojím.
Jeho go je tak urputné.
Je neústupný.
Začneš-li ustupovat, bude tě mít za slabocha a udeří.
Buď od začátku silný.
Hodlám se tvrdě bránit.
Ty syčáku…
Řekl jste, že si mám najít své go.
Mám jít do háje?
Věřte mi.
Dobře.
Ber to jako lekci a zachovej klid.
Ne.
Mám v plánu
vyhrát.
23. WANGWÜDŽON FINÁLE, 12. KOLO
Nam Ki-čchol 9-dan, černý.
I Čchang-ho 3-dan, bílý.
Hra může začít.
29. ČCHWÖGOÜDŽON VÝBĚR VYZYVATELE
NAM KI-ČCHOL 9-DAN : I ČCHANG-HO 3-DAN
Pane I.
Ach! Božínku.
Nedáte si kávu v revizní místnosti?
Ne, děkuji. Nic nepochopím, i když to uvidím.
Pane Čo, máte deset minut.
Propána!
Podíváme se.
Ach bože.
Bez počítání vyhrává bílý, Čo Hun-hjon 9-dan.
Pane Peku.
Děkuji za lekci.
Ahoj, Čo.
Černý má asi výhodu.
Teď děláte chytrého. Taky jste dostal na frak.
Nedostal jsem na frak. Ten den jsem byl ještě opilý.
Tady je záznam až do 115. tahu.
Možná jsem to tu neměl uříznout.
Kdybych ho vzal…
Mohl jsem jeden posunout a rozšířit se do středu.
Hra mezi tebou a mistrem Čoem by byla zajímavá.
V koncovce jsi lepší.
Gratuluju, I.
Expert Nam nezvládl koncovku.
Vidíš? Nejsem slabý. Čchang-ho je moc silný.
To bude tím feng-šuej z Jonhui-dongu.
I ČCHANG-HO
VYZYVATEL
No tohle.
Páni.
Zápas učitele a žáka…
Je to ještě příliš brzy.
Zasloužil si to. Co nadělám?
Co když tě Čchang porazí?
Prosím tě.
Nejdřív za deset let.
RADNICE
VÍTĚZ POHÁRU JING Š'PEJ! SJEDNOCUJE SVĚT!
ČO HUN-HJON : SO KONU
Haengma pana Čoa je slabé,
když je napaden uprostřed hry.
Vždy ztrácí ostražitost, když se tvar rozšiřuje.
Pane, večeře je hotová.
Dobře.
Tuhle knihu jsem hledal.
No tak, řekni mu něco povzbudivého.
Jsi přece jeho učitel.
Jak to myslíš?
Vyspal ses dobře? Jak se cítíš?
Je mi dobře, tetičko.
Nezaměřuj se příliš na výsledek.
Prostě hraj své go.
Ano, pane.
- Už jede? - Jsou tady.
- Přijeli spolu? - Vyfoťte je!
- Pane Čo! - Bezprecedentní zápas.
Jak se cítíte?
Bojíte se svého žáka?
Bože, kam ten spěch?
Hodně štěstí.
Děkuji.
Teď zvolíme kameny.
I Čchang-ho 4-dan, černé. Čo Hun-hjon 9-dan, bílé.
Hra může začít.
ČO HUN-HJON 9-DAN : I ČCHANG-HO 4-DAN
ODPOČET
Tak ukaž.
Kolik udělali tahů?
- Počkejte. - Jak to je?
Teď jsem to dostal.
- Neviděl jsem to. - Mluvte!
Za chvilku!
Řeknu vám to pak, ano? Bože.
To je ale poprask. Vážně.
Páni, Čo zahájil zuřivě.
Vidíte? Je to nápor hned od začátku.
Je ke svému mladému žákovi nemilosrdný.
To je brutální. Opravdu brutální.
ODEHRANÝ ČAS
I ČCHANG-HO 2 HODINY 10 MINUT ČO HUN-HJON 50 MINUT
Hra bude pokračovat po obědě.
Měl jsem ho vzít?
Rytířský skok a pak rozšíření o dvě místa.
Možná jsem měl obětovat bod.
Pradědečku, kdy jsi přijel?
Jel jsem prvním autobusem.
Aha.
Čchang-ho, dneska nehraješ jako jindy.
Ke mně jsi byl nemilosrdný.
Asi má učitele radši?
Požádej pana Čoa, ať je na strýčka Čchang-hoa hodný, šetří ho.
To je nesmysl. Zápas je zápas.
To je ale…
Jídlo už se nese.
Opatrně. Je to horké, opravdu horké.
Panečku.
Zdá se, že strýček Čchang-ho dnes dělá spoustu malých chyb.
Ani my s ním nemůžeme soutěžit, tak jak by mohl ten kluk?
Je to jeho učitel, vzhlíží k němu.
ODEHRANÝ ČAS
I ČCHANG-HO 3 HODINY 51 MINUT ČO HUN-HJON 1 HODINA 43 MINUT
Zápas končí ve chvíli, když ztratíš klid.
Mysli na něco známého a příjemného.
Aby ses uvolnil už při pouhé myšlence na to.
ODEHRANÝ ČAS
I ČCHANG-HO 3 HODINY 53 MINUT ČO HUN-HJON 2 HODINY 58 MINUT
Pane Čo.
Jedna,
dva,
tři,
čtyři,
pět,
šest,
sedm,
osm,
devět,
deset.
Pane Čo, zbývají vám dvě odpočítávání.
Já nevím. Uvidíme, až to skončí.
Možná se pletu,
ale možná jsme svědky převratu.
Převratu?
Vážně?
Co kdybychom tam šli a sami se přesvědčili?
Hej. No tak, pospěšte si.
Rychle, poběžte.
Možná ne?
Černý vyhrává o půl bodu!
Na 271 tahů!
Hej, říkám černý!
Ne, vyhrál I Čchang-ho!
Už je pozdě. Žádná restaurace nebude otevřená.
Čo.
Něco k vašemu žákovi a jeho vítězství?
Pane Čo, vyjádříte se mi?
Už ho nemám co naučit.
Může jít vlastní cestou.
Co se vám dnes nepovedlo?
- Promiňte. - Pane Čo.
Kde se hra rozhodla?
Možná se s panem I potkáte v Kisongdžonu. Co máte v plánu? Pane Čo!
V prvé řadě gratuluji. Jak se cítíte?
Omlouvám se svému učiteli.
Vyhrál jsem špatnou hrou.
Jdete pozdě.
Jak to šlo?
Výborně, Čchang-ho.
Gratuluji.
Děkuji.
Výborně. Musíš být unavený. Běž si odpočinout.
Dobře.
Dědečku.
Viděl jsi mě dnes vyhrát?
Víš,
moc jsem chtěl vyhrát.
Po svém.
ÚŽASNÁ VÝHRA O PŮL BODU SENZACE VE SVĚTĚ GO
Ten kluk…
Měl jsem to tu zaklínit?
Ahoj.
Pane.
Ta revize…
Ano, jdeme na to.
Venku je hezky.
Jdeme do obýváku?
Co když se tu budu bránit?
Ani to není špatné.
Ale spíš se dívej sem…
a rozšiřuj střed, protože černých kamenů je tu víc.
Nebo…
co když to tu zaklíním?
Ne, ten tvar tam nevypadá dobře.
Místo toho bys mohl bránit tuhle stranu
nebo ho nejdřív přidat sem.
Ne, podle mě to není špatné.
Můžeme tady udělat atari, protlačit se…
a připojit.
Ne, tam ne. Z toho nemám dobrý pocit.
Přestaň o tom uvažovat.
Pane.
Omlouvám se.
Za tu včerejší hru.
Co?
Jsem tvůj učitel, když hrajeme?
Odpověz mi! Jsem?
Ne.
Jste nepřítel.
Vyhrát zápas nic nemění.
Nelichoť si.
Profesionál vyhrává a prohrává denně. To je osud. Ty drzý spratku.
Odteď už naše hry nebudeme revidovat.
KISONGDŽON, ČTVRTÝ ZÁPAS POSLEDNÍ KOLO
ČO HUN-HJON-9-DAN : I ČCHANG-HO 6-DAN
Sedmadvacátá hra učitele a žáka.
Převratná událost, která přepisuje dějiny korejského go.
Něco takového tu ještě nikdy nebylo.
Ano. Tewangdžon, Kisongdžon,
Pchewangdžon, Čchwögoüdžon a teď Kiwangdžon.
Žák a učitel se utkali v pěti finálových zápasech za sebou.
Je to tím, že I Čchang-ho má šestý dan.
Roste moc rychle.
Ani pan Čo nečekal, že půjde nahoru tak rychle.
Nedávné zápasy ukazují, že Čo je zahnán do kouta.
Čoův nůž je známý svou ostrostí.
Nemilosrdně proniká do slabin.
Ale zdá se,
že na I Čchang-hoa nefunguje.
Ano, I 6-dan nechá soupeře dělat, co chce.
Ale když skončíte, zjistíte, že jste prohráli.
Úplně vás to ohromí.
Jeden profesionální hráč mi řekl,
že se bojí hrát s Čoem,
ale na I Čchang-hoa se nechce ani podívat.
Jak každý ví, oba mají úplně jiný herní styl.
Čo je rychlý. I je pomalý.
I se drží zpátky, zatímco Čo útočí.
Ale při pohledu na záznamy her se zdá, že si styly vyměnili.
Učitel Čo 9-dan hraje při zdi,
zatímco I 6-dan útočí.
To musí znamenat, že se Čoovi nedaří to obrátit.
Ano, ale problém je, že I Čchang-ho není dobrý jen v obraně.
Včera Čoa důkladně vytrestal.
Čo Hun-hjon, nejlepší hráč, měl svázané ruce.
- Vyjádřete se, prosím! - Pane Čo!
Pane Čo!
Pane I, gratuluji.
Jaký je to pocit?
Kde se rozhodlo o vítězství?
Zůstává jen Pchewangdžon.
Jestli Čo prohraje i tam, nebude mít letos žádnou výhru.
Jak podle vás bude příští zápas probíhat?
Situace nahrává I Čchang-hoovi,
ale tohle je Čo Hun-hjon, král go.
Nevzdá se tak snadno.
Ano, přesně tak.
Vezměte si Japonce Fudžisawu 9-dan,
vyhrál mistrovství jako šedesátník.
Pánové, neblázněte.
V Japonsku neměli I Čchang-hoa!
VÍTĚZ POHÁRU SJEDNOCUJE SVĚT!
I Čchang-ho mění paradigma go.
Příznivci go dokonce říkají:
„Go je sport, kde zápasíte celý den,
jen aby nakonec vyhrál I Čchang-ho.“
VĚČNÉ KRÁLOVSTVÍ PADLO
ČO NA OKRAJI ÚTESU
29. PCHEWANGDŽON ČTVRTÉ KOLO
ČO HUN-HJON 9-DAN : I ČCHANG-HO 6-DAN
Hej, Čo!
Podej kapesník.
Pane Čo?
Už pojedeme.
Aha. Šťastnou cestu domů.
To je vážně hrozné. Pro tebe i pro Čchang-hoa.
Bolí tě břicho?
Je mi hrozně.
Kvůli panu Čoovi…
a kvůli tetičce.
Takže
bys radši prohrál?
Tak se snaž a vyhraj.
Máš jinou možnost?
Jsi doma.
Neuměl sis ani zavázat tkaničku,
a teď vypadáš jako skutečný profesionál.
Je čas,
aby ses osamostatnil.
Nemá smysl tě tu držet
jako žáka, když už jsi mě překonal.
Ne, ještě nejsem hotový. Pořád se toho musím tolik naučit.
Už tě nemám co naučit.
Měl jsem tě poslat pryč dřív.
Výhry a prohry k našemu životu patří, ano…
ale žít pod jednou střechou,
když spolu denně bojujeme,
je těžké pro nás oba.
Omlouvám se, pane.
To jsem tě učil?
Profesionál musí vyhrávat bez ohledu na to, kdo je soupeř.
V poslední době se díky tobě hodně učím.
Třeba že můžu kdykoli prohrát.
Vím, že to zvládneš,
ale nesmíš zlenivět.
Došlo mi,
že jsem tě nikdy
pořádně nepochválil.
Jako učitel
jsem na tebe byl vždy hrdý.
Vždy jsi byl
moje pýcha.
Zabalila jsem vám kimči.
- Čchang-ho ho má rád. - Moc děkujeme.
Máme hotovo.
Čchang-ho.
Obejmu tě.
Musíš nás často navštěvovat. A jez pořádně.
Ano, tetičko.
Teple se oblékej a stav se, až ti dojde zelenina.
Pane, díky za všechno.
Není zač.
Opatrujte se.
Ano. Šťastnou cestu.
Pane.
Děkuji
za všechno.
Počkej…
Pan Čo chtěl, abych ti dal tohle.
ČO HJONSIK : I ČCHANG-HO ČERNÝ VÍTĚZÍ O 1,5 BODU
Velký Čo Hun-hjon bez jediné výhry, vážně?
Požírá ho tygří mládě, které vychoval. Může si za to sám.
- Ale stejně to bolí. - To ano.
Pravda je, že vyděláváme víc peněz, když jsou zápasy těsné.
Takhle na provizích moc nemáme.
Snižte výplatu na Čchang-hoa.
Jedna,
dvě, tři, čtyři, pět,
šest, sedm, osm, devět, deset.
Bílému Čoovi vypršel čas a prohrál. Černý Nam automaticky vyhrává.
Kde jsou děti?
- Ještě nejsou doma? - Ne.
Jaký byl zápas?
Prohrál jsem.
Můžu žít s tím, kdo prohrává,
ale ne s ubožákem.
Neutíkej jako zbabělec.
Neměla jsem nic proti tobě ani Čchang-hoovi, když jsme ho tu měli,
ale když tě takhle vidím,
chci Čchang-hoa nenávidět.
Proč jsi tak ubohý?
Mistře I, dlouho jsme se neviděli!
Už jsi jedl?
Jestli ne, nezajdeme na oběd?
Ne, ještě nemám hlad.
Určitě je plný.
Požral všechny ty mistrovské tituly
a pohltil i svého učitele.
Nic nepohltil. Važ slova!
Proč se tak vztekáš?
To byl vtip.
Vtip.
Musí to být příjemné, I.
Navíc jsi fotogenický.
Mohl bys být model.
Nezajdeme na naejangtang? Dlouho jsme ho neměli.
- Jasně. - Tak jo.
- Co takhle něco k pití? - Co mám dělat?
Já?
Co byste dělal na mém místě, pane Peku?
Mám prohrát?
Proč se mě na to ptáš?
To mě naučil. Že úkolem profesionála je vyhrávat.
Ještě jste asi nepotkal dobrého učitele, pane Peku.
Ty malý…
Myslíš, že se můžeš povyšovat?
To je vtip.
Taky jsem zavtipkoval.
Co?
Byl to vtip.
Pojďme, I.
Propadák? Velký Čo Hun-hjon?
Měl jsi aspoň hrát!
Víš, jak moc se o tebe tvá žena bojí?
A Čchang-ho?
Možná o tom nemluví, ale musí se cítit hrozně.
Co to děláte? To vás porazí.
Hele, Čo.
Co?
Zrezivěl mi nůž.
Nemáš deštník.
Hej, Čo!
ČO HUN-HJON : I ČCHANG-HO I VÍTĚZÍ BEZ POČÍTÁNÍ
Štvalo by mě, kdybyste se ponižoval před nicotností.
Protože vy jste mě bodl do zad aspoň stokrát.
Každého bolí, když dostane ránu.
Čchang-ho to taky musí mít těžké.
Chudák chlapec trpí,
protože potkal učitele jako já.
Nemůže se ani usmát, když vyhraje.
Pořád jste jeho učitel.
Musíte ho vyzvat, aby zesílil.
Go je tak divná hra.
Jakmile položíš kámen,
máš pocit, že to dokážeš…
ale je těžké ho vůbec položit.
Myslel jsem, že jsem konečně začal hru chápat.
Vyhrajete, když to překonáte.
Bolestivá rána hnisá, potáhne se strupem a zaroste novým masem.
Vydržíte to…
dokud se nenaskytne příležitost.
Čo.
Jakmile se začnete vyhýbat soupeři na desce…
nemáte kam jít.
Buďte sám sebou.
Být takhle zticha a schoulený,
to se vám vůbec nepodobá.
GO HLEDÁ ODPOVĚĎ, KDYŽ ŽÁDNÉ NEJSOU
SEGOE KENSAKU (UČITEL ČO HUN-HJONA)
GO JE BOJ PROTI SOBĚ SAMÉMU ČERVENEC 1964, ČO HUN-HJON
Jsem nacpaný. Bylo to dobré.
Pane Peku, předem gratuluji k výhře.
Dnes jsem Čoa neviděl.
Negratuluj mi. Tohle bude nepříjemná výhra.
Teď je čas nastoupit proti Čo Hun-hjonovi a rozdrtit ho.
Nepřijde, protože se bojí.
Pane Peku, jste tady.
Tak co, dal jste si pořádný oběd?
O ROK POZDĚJI
DRUHÉ ŽENSKÉ FINÁLE KUKSUDŽON
Pane?
Ukaž, zavážu ti ji.
Ne, to nemusíte. Udělám to sám.
Pane.
Dnešní zápas…
Samozřejmě jsem vyhrál!
Proč se mě na to ptáš? Je to trapné.
Hraju předkola jako nějaký nováček.
Včera jsem viděl tvou hru.
Pořád jsi rozhodnutý nebojovat.
Protože můžu vyhrát bez boje.
Proč riskovat a bojovat?
Nebo se vyhýbáš boji, protože máš strach?
To jistě ne.
Čí žák podle vás jsem?
Jo. Mistr nepotřebuje, aby ho poučoval nováček.
I Čchang-ho 7-dan zvítězil bez počítání a obhájil titul Tewangdžon.
Má 19 vítězství v šampionátu v řadě a pokud vyhraje…
Nesejde na tom, kolik po sobě jdoucích vítězství I Čchang-ho má, ne?
Pchewangdžon se koná…
Nemusíš se na to dívat. I vyhraje tři nula.
Čo Hun-hjon má svá nejlepší léta za sebou.
Čo 9-dan postoupil řadou předkol
a finále a teď vyzve svého bývalého žáka I Čchang-hoa 7-dan.
I Čchang-ho…
- Jste tady. - Ahoj.
- Hotovo. - Dobře.
- Mikrofon funguje? - Ano.
Hele, Čo. Nedělej to, jestli nechceš.
Vážně?
Žertuju.
To bych ti neudělal. Je čas to natočit.
Do toho.
V prvé řadě blahopřeju.
Loni vás fanoušci zvolili za nejoblíbenějšího hráče go.
Jaký je to pocit?
Kdybych to věděl, začal bych prohrávat mnohem dřív.
Když jsem vyhrával, všichni mě hrozně nenáviděli.
Ano. Podle záznamů
jste jen za poslední rok odehrál 110 zápasů.
Hrajete prakticky každé tři dny,
všechna předkola a finále,
zatímco dříve jste byl zvyklý čekat jako obhajující mistr.
Je to drsné.
Ale zápas je vzrušujícnější, když vás jediná prohra
srazí dolů. Svým způsobem je to zábava.
A bylo osvěžující jít i proti mladým nováčkům.
I Čchang-ho hraje v takové formě,
že jeho výhry už nikoho nepřekvapí.
Takže mám poslední otázku.
Co vzkážete I Čchang-hoovi, svému žákovi a soupeři ve finále?
Možná byl můj žák, ale zápas je zápas.
Jestli mám bojovat s Čchang-hoem,
hodlám do toho dát všechno.
Teď jsem na řadě já, abych ho vyzval, jako dřív on mě.
ČO HUN-HJON SE VRACÍ!
31. PCHEWANGDŽON POSLEDNÍ KOLO
ČO HUN-HJON 9-DAN : I ČCHANG-HO 7-DAN
Je to finálová hra. Obě strany mají dvě vítězství.
Myslel jsem, že to začne opatrně,
ale jde to velmi rychle.
Zahájení je zatím stejné jako ve čtvrtém zápase.
Jako podle choreografie.
Ano, je to ostré, ani jedna strana necouvne.
Jako by oba křičeli, že jejich go se nemýlí.
I Čchang-ho 7-dan je známý jako „Bůh výpočtů“.
Čo 9-dan vyhrál první dva zápasy,
ale další dva prohrál a teď se ocitl na hraně.
Zápasy učitele a žáka pokračují podle tohoto scénáře.
A vítězství na poslední chvíli jsou pro I Čchang-hoa typická.
Čoovým úkolem je zachovat klid až do konce.
Čo hraje jinde.
Obvykle bere a posiluje tady,
ale teď položil kámen sem.
Není Čoovo go mnohem ostřejší a pronikavější,
co se tak výrazně odrazil ode dna?
Ano, získal novou přezdívku „Bůh války“.
Z tohoto pohledu
se zdá, že Čo plánuje tu a tam podnítit boj.
Zajímá mě, jak I 7-dan zareaguje.
Páni, I Čchang-ho 7-dan vrací úder!
Chce zajmout nepřítele!
Dnes nehodlá dělat kompromisy, což je neobvyklé.
Čo se ušklíbl, jako by to taky nečekal.
I Čchang-ho odráží Čo Hun-hjonovu vlnu útoků!
Čo 9-dan otřásl středem.
Nezdá se, že I Čchang-ho bude muset čelit útoku.
Páni, I Čchang-ho do toho jde!
Ani jeden se nedívá na své skupiny. Zajímá je jen bitva!
Ani učitel, ani žák
v zápase neustoupí ani o píď.
Bitva je opravdu děsivá.
Bojují jako zapřisáhlí nepřátelé.
I 7-dan si teď dává dlouhou pauzu.
Nejspíš si v duchu probírá desítky tisíc možných sekvencí.
I Čchang-ho prudce udeřil.
To musí Čoa 9-dan bolet.
Bílý je obecně ve výhodě.
Co myslíte, pane Name?
Mistr Čo tu a tam zahajuje bitvy,
ale Čchang-hoovy zdi jsou moc silné.
Ano, zdá se, že I má zatím náskok tři a půl
nebo čtyři a půl bodu.
Hra vstupuje do koncovky.
Pokud I vyhraje, zopakuje úspěch svého učitele,
totiž vyhrát v jediném roce všechna mistrovství.
I Čchang-ho 7-dan. Už jsi skoro v cíli!
V nepravděpodobné situaci podniká protiútok.
Je možné, že tu Čo chce převzít území?
Nebude to snadné.
Stojí proti němu I Čchang-ho.
Dobře se brání.
Je to přece I Čchang-ho. Dobré místo.
Ano, předvedl dobrou obranu a zasáhl protivníka na důležitém místě.
Je to jeho klasický tah.
Jak se Čo, který je v defenzivě, dostane z této těžké situace?
V průběhu celého zápasu ještě nebyl ve výhodě.
Co znamená tenhle Čoův tah? Dává vůbec smysl?
Cože? Vrhá se do toho po hlavě?
To je příliš riskantní.
Není to ničím podložené.
I 7-dan ustoupil?
Myslím, že by bylo lepší tady uhnout a získat jeden bod.
Tak co to bylo?
Co tímto tahem Čo sleduje?
Omlouvám se. Co mi uniklo?
Co by za tím tahem mohlo být?
Životně důležité body jsou velmi citlivé.
Když tě na nich zasáhnou, nemůžeš se hýbat a jen lapáš po dechu.
Jak se pokládají a mísí další kameny,
vznikají další důležité body.
Mým životně důležitým bodem je také
ten soupeřův.
- Počkejte. - Ano?
Už chápu. Je to geniální!
Černý tu ustupuje a bílý dělá atari.
Černý spojuje, bílý musí postoupit sem.
A nakonec černý nevyhnutelně získá výhodu.
Čo si parádně říká o vítězství!
Učitel konečně tlačí na žáka!
Jestli to vyjde, Cho může otočit hru.
Na go jsou potřeba dva.
Jediný génius nemůže vytvořit dobrou hru go sám.
Tento zápas vstoupí do dějin.
I Čchang-ho ohýbá na levé straně.
Čo rozhodně blokuje.
Jak se ta kamenná socha šklebí!
I Čchang-ho je taky jen člověk!
I Čchang-ho se vzdává!
Čo Hun-hjon vyhrál!
Učitel znemožnil žákovi získat grandslam!
Čo Hun-hjon se opět zvedá po 15 prohrách
a konečně překonává obrovskou překážku, kterou je I Čchang-ho!
Čo vyhrává Pchewangdžon a končí neúspěšné období bez titulů!
Přátelé!
Král se vrátil!
VÍTĚZ
VÍTĚZ 29. PCHEWANGDŽONU
Šťastnou cestu domů.
Tady.
To je…
Nebylo by správné ji vyhodit.
Pořád je použitelná. Na.
TAXI
Řez, obětování, ohýbání,
atari, krytí…
GO HLEDÁ ODPOVĚĎ, KDYŽ ŽÁDNÉ NEJSOU
GO JE BOJ PROTI SOBĚ SAMÉMU ČERVENEC 1964, ČO HUN-HJON
16. LISTOPADU 1998 AKCE PŘED 42. KUKSUDŽONEM
Teď ukončíme fotografování a zahájíme tiskovou konferenci.
Reportéři, můžete se přesunout na svá místa?
Zaprvé, titul mistra Kuksu vás jistě svým způsobem reprezentuje,
takže musíte být dojatý.
Titul získáte,
a pak o něj přijdete. Tak to chodí.
Ano. Možná je to věkem, ale dnes
mě víc zajímá…
kvalitně odehraný zápas než titul.
Pane Čo, poslední dobou jedete na vítězné vlně.
Je v tom nějaké tajemství?
No…
Říká se, že slunce svítí
nejjasněji, než zapadne.
Očekávám, že ta vlna brzy opadne.
Co k tomu řeknete vy, pane I?
Co přestal kouřit,
nedělá chyby v koncovce.
Asi to bylo těmi cigaretami.
Děkuji.
Můžete nám nakonec oba říct, jak přistoupíte k zítřejšímu zápasu?
Čchang-ho si libuje ve výhrách v závěru,
proto mě asi nechal první hru vyhrát,
ale plánuji, že mu v zítřejším zápase udělím další lekci.
Jedna prohra byla dostatečná lekce.
Mnozí drží palce panu Čoovi,
ale já se nehodlám vzdát
vydřeného titulu šampiona tak lehce.
Čchang-ho, jsi to zase ty?
Ano, pane.
Tak to prostě je.
To je zápas.
MUSHIM: VYPRÁZDNIT SRDCE
SEONG-EUI: DĚLAT NĚCO CELÝM SRDCEM
17. 11. 1998 ČO HUN-HJON PO 5 LETECH SEBRAL I ČCHANG-HOOVI
TITUL MISTRA KUKSU, SVŮJ SYMBOL
TEN DEN NAPADL PRVNÍ SNÍH
I ČCHANG-HO 15 LET VLÁDL MEZINÁRODNÍMU GO
JAKO PŘED NÍM JEHO UČITEL
A JE POVAŽOVÁN ZA NEJSILNĚJŠÍHO HRÁČE DĚJIN
UČITEL A ŽÁK
STÁLE HRAJÍ
Překlad titulků: Markéta Demlová