Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- מבוסס על סיפורם של שחקני הגוֹֹ‬ ‫צ'ו הון-היון ולי צ'אנג-הו -‬
‫- הדמויות והאירועים עובדו לשם העלילה -‬
‫באליפות העולם יינג שיביי בגוֹ‬ ‫שהתקיימה בשנות ה-80,‬
‫נשמר מקום אחד לקוריאה‬ ‫שלא הייתה מועמדת לזכייה.‬
‫צ'ו הון-היון, העפיל לגמר בניגוד לתחזיות.‬
‫יריבו, נייה וייפינג מסין,‬ ‫"הדוב השחור מהיבשת",‬
‫ניצח בליגת העל של סין-יפן 11 פעמים ברצף‬ ‫והיה השחקן הטוב בעולם.‬
‫הסיבוב האחרון בגמר‬ ‫אליפות יינג שיביי הראשונה בגוֹ מקצועי‬
‫ייערך היום בסינגפור.‬
‫ה-9-דָאן הקוריאני, צ'ו הון-היון‬ ‫וה-9-דָאן הסיני נייה וייפינג,‬
‫שנמצאים בתיקו של שתי זכיות ושני הפסדים,‬ ‫ייאבקו במשחק המאה על התואר "מלך הגוֹ".‬
‫הלבן ניצח בכל הסיבובים הקודמים,‬
‫ולכן יש סקרנות רבה‬ ‫מי יהיה לבן בסיבוב האחרון.‬
‫הוא כאן.‬
‫תוכל לומר משהו, בבקשה?‬
‫מר צ'ו, איך אתה מרגיש?‬
‫איך התכוננת למשחק היום?‬
‫מה אם תבחר בשחור?‬
‫אתה מתכוון לתקוף בכוח?‬ ‫-נייה וייפינג!‬
‫איך אתה מרגיש עכשיו?‬
‫עוף לקוריאה!‬
‫סין בטוח תנצח!‬
‫- אתר התחרות‬ ‫מלון סטאמפורד, סינגפור -‬
‫נייה וייפינג 9-דָאן, לבן.‬
‫צ'ו הון-היון 9-דָאן, שחור.‬
‫הבה נתחיל במשחק.‬
‫- אליפות העולם יינג שיביי הראשונה בגוֹ‬ ‫סיבוב אחרון -‬
‫- צ'ו הון-היון 9-דָאן‬ ‫נגד נייה וייפינג 9-דָאן -‬
‫- אלופי הגוֹֹ -‬
‫ה-9-דָאן הקוריאני צ'ו הון-היון העפיל‬ ‫לפסגת הזירה העולמית של משחקי הגוֹ.‬
‫מר צ'ו הביס לא רק את יפן שמתהדרת‬ ‫בכך שהיא מרכז זירת הגוֹ העולמית,‬
‫אלא גם את סין, שבה הגוֹ נולד,‬
‫וניצחונו מוכיח שאיכות הגוֹ הקוריאני‬ ‫היא ברמה הגבוהה ביותר.‬
‫כרגע,‬
‫אני מרגיש שאני לא יכול להפסיד‬ ‫אפילו לאלוהי הגוֹ בעצמו.‬
‫צ'ו הון-היון 9-דָאן, אלוף העולם בגוֹ,‬
‫חזר היום לקוריאה.‬
‫צ'ו 9-דָאן השתתף במצעד מיוחד‬ ‫מנמל התעופה גימפו‬
‫לאגודה הקוריאנית לבאדוק שבג'ונגנו 2-גא.‬
‫הממשלה החליטה להעניק לצ'ו‬
‫את עיטור מסדר התרבות אונגוואן‬ ‫על העלאת קרנו של הגוֹ הקוריאני.‬
‫- האלוף שמח להיענות לציפיות מעריציו -‬
‫- חמישה חודשים לאחר מכן -‬
‫- משחק לימוד אחד-על-רבים‬ ‫עם שחקני גוֹ מקצועיים -‬
‫הילד הזה הוא משהו.‬
‫זה לא הילד שפתר‬ ‫את בעיית החיים והמוות קודם?‬
‫מה?‬ ‫-כן, קודם.‬
‫חבר'ה, בואו.‬
‫קדימה.‬ ‫-בסדר.‬
‫תראו מה זה! אתה בצרות, מר צ'און.‬
‫תראה איך אתה מזיע.‬
‫הוא שחקן גוֹ מחונן בג'ונג'ו.‬
‫הוא התחיל לשחק לפני פחות מחצי שנה.‬ ‫-חצי שנה?‬
‫שמעתי שאף אחד לא יכול לנצח אותו בג'ונג'ו,‬ ‫בעצם, בכל מחוז ג'אולה.‬
‫הוא בהחלט ילד פלא.‬ ‫-היי.‬
‫נראה לי שזה נגמר. אולי נפסיק?‬
‫חכה רגע, לעזאזל.‬
‫לא נראה לי שזה כבר נגמר.‬ ‫-מה?‬
‫אתה טועה. זה נגמר.‬
‫אכפת לך אם אני אחליף אותו?‬
‫כן!‬
‫בחיי. זה אטארי.‬
‫- אטארי: כשאבן של היריב‬ ‫עלולה להילכד במהלך הבא -‬
‫זאת מכה ניצחת.‬ ‫-נחליט שזה תיקו?‬
‫וואו, מדהים.‬
‫הוא טוב כמו שחשבתי! הוא הפך את התוצאה.‬
‫הוא אלוף בצדק.‬
‫קשה יותר לנצח כשיש לך יתרון.‬
‫הייתי עדין מדי איתו.‬
‫תשחק עוד משחק.‬
‫איזו התנהגות זאת?‬
‫אל תהיה חצוף, ילד קטן.‬
‫לך לשחק שם.‬
‫אל תתערב, טירון.‬
‫בחייך. אני רוצה עוד משחק אחד.‬
‫אני אנצח אם נשחק שוב.‬
‫מה שמך?‬
‫צ'אנג-הו.‬
‫לי צ'אנג-הו.‬
‫בוא, שב כאן.‬
‫צ'אנג-הו.‬
‫שמעתי שאתה טוב בבעיות חיים ומוות.‬
‫- חיים ומוות: כששחקן מציל את האבנים שלו‬ ‫או הורג את אבני היריב -‬
‫תמצא את חבל ההצלה של השחור.‬
‫- חבל הצלה: דרך מילוט לאבנים -‬
‫אם תמצא, נשחק עוד משחק.‬
‫אתה מתכוון לזה?‬
‫תעמוד בהבטחה שלך.‬
‫אסור לך להפר אותה.‬
‫הוא ממשפחת לי מגיונגג'ו, כמוני.‬ ‫אחד מזקני המשפחה לא הפסיק לדבר עליו,‬
‫אז אמרתי לו להביא את הילד.‬
‫הוא מוכשר לגילו.‬
‫הילד הקטן הזה חמום מוח. הוא האחיין שלך?‬
‫היום פגשתי אותו בפעם הראשונה.‬
‫העץ המשפחתי דפוק לגמרי.‬ ‫למעשה, הוא דור אחד מעליי.‬
‫מסתבר שיש לי דוד צעיר עכשיו.‬
‫כמה אבני יתרון פתיחה נתת לו?‬
‫ועם 4 אבנים הוא ניצח מקצוען אחרי חצי שנה?‬ ‫-אמרת "חבל ההצלה של השחור"? לא לבן?‬
‫יכול להיות שטעית, מר צ'ו?‬
‫אני? טעיתי?‬
‫למה לבלבל אותו עם בעיה שאין לה פתרון?‬
‫אין תשובות מוחלטות בגוֹ.‬
‫אף פעם לא ראיתי משחק כזה.‬
‫ההנגמה והפתיחה שלו מבולבלות לגמרי,‬ ‫אבל הן חזקות להפתיע.‬
‫- הנגמה: הכיוון או הצורה שהאבנים מקבלות‬ ‫פתיחה: טקטיקה להשגת יתרון במשחק -‬
‫פתרת את זה הפעם?‬ ‫-אני חושב שהוא יכול לעשות זאת.‬
‫לכופף ולדחוף.‬
‫לא, כאן. שם, אני מתכוון…‬
‫די כבר!‬
‫אתם מבלבלים אותי.‬
‫אמרתי לכם שאני צריך להתרכז היום.‬
‫אני לא מצליח כלום כשאתם מסתכלים עליי.‬
‫אתה צודק.‬
‫הוא צריך להתרכז בעבודה החשובה הזאת.‬
‫בואו נצא לשתות משהו.‬
‫אני מזמין.‬ ‫-אלוהים, הוא נתן לנו על הראש.‬
‫אם אשתה במהלך היום, אני שוב אתעלף.‬
‫הילד הזה…‬
‫אין לך שיעורי בית?‬
‫אתה מתכוון לשבת שם כל היום?‬
‫הוא הבן היחיד בשלושה דורות‬ ‫והוא מעריץ אותו.‬
‫תהיה נחמד ותגיד לו שהילד מוצלח,‬ ‫שיש לו כישרון.‬
‫אני אדאג לשאר.‬
‫מדהים, נכון?‬
‫איזה סגנון נמרץ לבחור צעיר.‬
‫אני בדרגת 1-קיו בגוֹ,‬
‫ויש לי מזל אם אני מנצח אותו‬ ‫באחד מתוך עשרה משחקים.‬
‫כולם אומרים שהוא ילד פלא,‬ ‫וממלאים אותו באוויר חם.‬
‫הוא רק מתעניין במשחק האבנים המטופש הזה‬ ‫ולא בעסק המשפחתי.‬
‫יוקרתו של הגוֹ עלתה לאחרונה‬ ‫הודות לאלוף צ'ו כאן.‬
‫יש יותר תחרויות בינלאומיות,‬
‫ותוכל גם לתרום למוניטין העולמי של קוריאה.‬
‫אתה חושב?‬ ‫-בטח.‬
‫יחד עם זאת,‬
‫קיוויתי‬
‫שתוכל לקחת את הילד לכמה חודשים, מר צ'ו.‬
‫אני אשלם לך בעין יפה.‬
‫וגם אממן אותך בנדיבות.‬
‫תשתמש בכסף ללימודים שלו‬ ‫כדי שיוכל לנהל את העסק המשפחתי.‬
‫זה יהיה יותר טוב בשבילו.‬
‫לא משתפרים בגוֹ בזכות עבודה קשה.‬
‫אין טעם לאמן אותו אם הוא לא גאון.‬
‫כישרון?‬
‫אין לו את זה.‬
‫אפילו לא שמץ.‬
‫מר צ'ו!‬
‫היי! צ'ו הון-היון!‬
‫השקעתי חודשים במאמצים לקבוע את הפגישה.‬
‫אתה יודע כמה כסף הוא יכול לתת לנו כספונסר?‬
‫מה אנחנו, קבצנים?‬
‫פגישות עסקים, חסויות, הכול בסדר.‬ ‫אבל בוא לא נשים את הכסף לפני הגוֹ.‬
‫הוא אמר "משחק אבנים מטופש"! אין לך גאווה?‬
‫גאווה?‬
‫- מונית -‬
‫מין-ג'ה.‬
‫צ'ו מין-ג'ה, מה את עושה?‬
‫צ'ו מין-ג'ה!‬ ‫-אבא!‬
‫אתה בבית.‬
‫כן.‬ ‫-עשיתי את זה בשבילך.‬
‫היי! צ'ו מין-ג'ה! אמרתי לך לא לגעת בדואר.‬ ‫-בשבילי?‬
‫לא, זה בסדר. אני אסדר את זה.‬
‫בואי אליי.‬ ‫-הדואר כל כך מעניין?‬
‫קדימה. בואי נשטוף ידיים ונאכל.‬
‫אתה יכול להדליק את תנור הגז?‬
‫בואי תעלי.‬
‫אני רוצה נקניקיות.‬
‫אכלת נקניקיות הבוקר.‬
‫- תמלא את הבטחתך‬ ‫מלי צ'אנג-הו -‬
‫הלו.‬
‫היי, לי. מדבר צ'ו הון-היון.‬
‫מה? אה, כן.‬
‫הילד הזה, צ'אנג-הו?‬
‫אני יכול להיפגש איתו שוב?‬
‫- חנות השעונים של לי -‬
‫בוא נלך. קדימה.‬
‫- אתכם הסליחה‬ ‫אנחנו סגורים היום -‬
‫אשתמש רק ב-3 אבני יתרון פתיחה.‬ ‫אבל אם אנצח, אתה צריך ללמד אותי גוֹ, אדוני.‬
‫למה אני?‬
‫שמעתי שאתה השחקן הכי חזק, אדוני.‬
‫שאתה הכי טובה בקוריאה.‬
‫היי!‬
‫הכי טוב בקוריאה? הכי טוב בעולם.‬ ‫אין לך מושג מה קורה.‬
‫היי. המומחים מדברים.‬
‫למה טירון ממשיך להפריע?‬
‫הפרחח הזה ממש חצוף.‬
‫בפעם האחרונה הפסדתי‬ ‫כי נתתי לך ארבע אבני יתרון פתיחה.‬
‫אני אקרע אותך אם נשחק משחק שווה.‬
‫כל כך חשוב לך לנצח ילד?‬
‫מה אם תפסיד?‬
‫מה אתה תעשה בשבילי?‬
‫- חלב בננה -‬
‫בסדר.‬
‫צ'ו הון-היון עשה את כל הדרך לכאן.‬ ‫העניין סגור.‬
‫יש לך בן ממש גאון.‬
‫היי, אל תעמוד שם סתם. בוא הנה.‬
‫תראו איך הוא כמו על סיכות.‬
‫אני לא מוצא את הידיים ואת הרגליים על הלוח.‬
‫הפעם זה באמת נגמר, נכון?‬
‫כן, הפסדתי במשחק הזה. אתה ממש השתפרת.‬
‫אתם בטח רעבים.‬
‫אבל מי ניצח?‬
‫דוד צ'אנג-הו ניצח.‬
‫אלוהים, הוא ניצח!‬
‫דוד, אתה מתכוון לשחק שוב?‬
‫כל אחד ניצח במשחק אחד.‬ ‫אני צריך להמשיך עד הסוף.‬
‫צ'אנג-הו, אתה חושב שגוֹ הוא משחק כיפי?‬ ‫-הוא נוראי.‬
‫כשאני מפסיד, אני לא יכול לישון או לאכול.‬ ‫זה הדבר הכי מעצבן בעולם.‬
‫אבל כשאני מנצח, זה הדבר הכי כיפי בעולם.‬
‫לכן אנחנו ממשיכים לשחק, נכון?‬
‫וואו, הוא לא ילד קטן.‬
‫נסיים את המשחק…‬
‫כשתבוא לסאול.‬
‫נהדר.‬ ‫-בחיי.‬
‫ו"אדוני"? אתה נשמע כמו טירון.‬
‫אני לא מדבר עליך.‬
‫תקרא לי "המורה".‬
‫מורה?‬ ‫-בחיי.‬
‫הוא עשה את זה!‬
‫צ'אנג-הו, מה אתה עושה?‬
‫תקוד למורה שלך עכשיו.‬
‫אין צורך.‬ ‫-הו!‬
‫בואו לא נעכב אותו.‬
‫זה מצדיק קריאת הידד.‬ ‫-הידד!‬
‫הידד לעצמאות קוריאה!‬
‫אתה משחק משחקים של שלושה ימים.‬ ‫איך תוסיף לזה גם תלמיד?‬
‫איפה תמצא את הזמן ללמד אותו?‬
‫ורק בינינו,‬
‫אין לך את האישיות ללמד אף אחד.‬
‫אל תיקח על עצמך יותר עבודה.‬
‫תתרכז רק במשחק.‬
‫מה אם הוא לא יצליח להפוך לשחקן מקצועי?‬
‫הרבה אנשים מחכים להזדמנות לתקוף אותך.‬
‫הם יגידו כל מיני דברים!‬
‫לא אכפת לי אם הוא יהיה מקצוען.‬
‫פתאום נעשיתי סקרן‬ ‫לראות איך הגוֹ שלו יתפתח.‬
‫תחשוב שהשעון הוא אני ותענוד אותו כל הזמן.‬
‫אם אתה כבר עושה את זה,‬
‫תתמסר לזה עד הסוף ומבלי להתחרט.‬
‫לך ותעשה כמיטב יכולתך, בסדר?‬
‫ותקשיב למר צ'ו.‬
‫בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫מר צ'ו.‬
‫אלוהים, אתה תפרוץ את הדלת.‬
‫מהר!‬
‫אני צריך לשירותים…‬
‫אלוהים.‬
‫ברוך הבא.‬
‫זו בטח הייתה נסיעה ארוכה. תיכנס.‬
‫אלוהים, כמעט לא הספקתי.‬
‫אלוהים, איזה ילד חמוד יש לך.‬
‫תראו את העצמות העבות והכתפיים הרחבות שלו.‬
‫אדוני, המשאלה שלך התגשמה.‬
‫יש לו מבנה מושלם למתאבק סיריאום!‬
‫זאת ילדה.‬ ‫-"זאת ילדה".‬
‫גברת צ'ו, בכל מקרה, מזל טוב.‬
‫יש לך שני תינוקות בו זמנית.‬
‫אני מניחה שאתה צודק.‬
‫אתה צ'אנג-הו, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫נעים מאוד.‬
‫זה חדר העבודה.‬
‫אם אתה רוצה לקרוא משהו, תרגיש חופשי.‬
‫הייתי אז בערך בגילך.‬
‫מי הזקן?‬
‫הוא היה המורה שלי.‬
‫אוי.‬
‫הוא נראה מפחיד.‬
‫בן כמה הוא?‬ ‫-הוא נפטר לפני הרבה זמן.‬
‫יש לך מזל.‬
‫אני עדיין צעיר ונמרץ.‬
‫סבא שלי אמר שלמוות לא אכפת בן כמה אתה.‬
‫בוא נצא עכשיו.‬
‫בוא.‬
‫אני לא מרגיש שיכור.‬ ‫אולי מפני שזה איגאנגג'ו?‬
‫אחד משלושת המשקאות של שושלת ג'וסון.‬ ‫אל תשכח להגיד לסבא שלך שאני אסיר תודה.‬
‫כן, אדוני.‬ ‫-האוכל טעים לך?‬
‫כן, הוא טעים.‬
‫את טבחית טובה, גברת.‬
‫"גברת" לא נשמע מתאים.‬
‫אני מסכים.‬
‫אנחנו משפחה עכשיו.‬ ‫אתה לא צריך לקרוא לה ככה.‬
‫אני צריך לקרוא לה איכשהו.‬
‫אני לא יודע איך לפנות אליה.‬ ‫-הוא צודק.‬
‫כשהתארים לא ברורים, החיים נעשים…‬
‫די מסובכים.‬
‫אולי "דודה"?‬
‫פשוט תקרא לי "דודה". זה בסדר?‬
‫כן.‬
‫צ'אנג-הו, רוצה עוד אורז?‬
‫כן.‬
‫עוד קצת, בבקשה, דודה.‬
‫- חיטוי -‬
‫- האגודה הקוריאנית לבאדוק -‬
‫- ברכות‬ ‫צ'ו הון-יון כובש את העולם -‬
‫מי אתה? אתה מחפש את אבא שלך?‬
‫אני לא מחפש אף אחד.‬
‫באתי לשחק גוֹ.‬
‫גוֹ?‬
‫מי הילד הזה?‬
‫התלמיד של האלוף צ'ו.‬
‫מי הבא בתור?‬
‫הוא ניצח גם את הונג-סיק?‬ ‫-הוא מדהים. ברצינות.‬
‫הוא יכול להיות מקצוען.‬
‫בחיים לא ראיתי כזה הנגמה.‬
‫הוא החליט להמשיך הלאה?‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫חי אלוהים, זה טיפשי.‬
‫אין לי זמן, תתמודדו איתי כולכם בבת אחת.‬
‫זה מביך.‬
‫זה ברור שהוא ילד פלא.‬
‫אחרת, למה האלוף צ'ו הביא אותו מג'ונג'ו?‬
‫האלוף צ'ו מצא כישרון מבריק.‬
‫הוא ממש מעולה.‬ ‫-בהחלט.‬
‫שתי טריטוריות ועם הניקוד, זה לפחות 20.‬
‫- טריטוריה: אזור על הלוח שבשליטת שחקן -‬
‫שנמשיך?‬
‫- מלון סג'ונג -‬
‫- האגודה הקוריאנית לבאדוק מארחת -‬
‫- אליפות גוקגיג'ון ה-9‬ ‫סיבוב רביעי -‬
‫- צ'ו הון-היון 9-דָאן‬ ‫נגד נאם גי-צ'ול 8-דָאן -‬
‫מר צ'ו, נותרו לך 30 דקות.‬
‫- משחק אחרון‬ ‫בין האלוף המכהן והטוען לכתר -‬
‫האלוף צ'ו לא מרפה.‬ ‫-זה לא המקום.‬
‫הוא משקיע זמן במשחק‬ ‫שהוא כבר ניצח לפני חצי שעה?‬
‫כל הכבוד למומחה נאם על שהוא לא זורק אבנים.‬
‫זאת לא הפעם הראשונה,‬ ‫והוא יודע שבסוף הוא יביך את עצמו.‬
‫נמאס לי מהעידן הזה של צ'ו ונאם.‬
‫מר נאם, זאת הספירה לאחור האחרונה שלך.‬
‫- ספירה לאחור: ליידע על הזמן שנותר -‬
‫…שתיים,‬
‫שלוש,‬
‫ארבע, חמש,‬
‫שש,‬
‫שבע, שמונה,‬
‫תשע…‬
‫איזו פשלה.‬
‫הייתי צריך לחסום אותו שם.‬
‫איזה אידיוט.‬
‫הנה היא.‬
‫טכניקת הרעד.‬
‫מה זה?‬ ‫-איך אתה לא יודע על זה?‬
‫אם צ'ו הון-היון מתחיל להקפיץ את הרגל,‬ ‫הניצחון שלו מובטח.‬
‫בבייסבול, זה כמו סון דונג-יול‬ ‫שמתחמם לפני העלייה למגרש.‬
‫זה מחסל את רוח הלחימה של היריב.‬
‫אחת,‬
‫שתיים,‬
‫שלוש,‬
‫ארבע…‬
‫"הטפטוף לא משמיע קול‬
‫"אנחנו נפרדים בתחנת בוסאן בצער‬
‫"שלום, להתראות‬
‫"הנה נשמעת שריקת הדמעות"‬
‫ניצחון ללא ספירה לצ'ו הון-היון 9-דָאן.‬
‫- ניצחון ללא ספירה:‬ ‫ניצחון ברור ללא ספירת טריטוריות -‬
‫המומחה נאם נראה ממש כועס היום.‬
‫בכל זאת, הוא היה צריך להחזיר את האבנים.‬ ‫זה ממש חוסר נימוס.‬
‫תעשה לי טובה, אתה מרצה על נימוס? "הטפטוף"?‬
‫צריך לרסק אותם‬ ‫כדי שבפעם הבאה זה יהיה קל יותר.‬
‫אל תדאג. הוא יחזור, צמא לנקמה.‬
‫מזל טוב. שמעתי שבחירת השיר שלך‬ ‫הייתה נהדרת היום.‬
‫בבקשה. אני כבר רואה את הכותרות מחר.‬
‫כרגע, דוד צ'אנג-הו‬ ‫עובר כרוח סערה בגוואנצ'ול-דונג.‬
‫הוא מכסח מתלמדים כאילו הם דשא.‬
‫הם מדברים על גור הטיגריסים‬ ‫שצ'ו הון-היון הביא,‬
‫ואומרים שהוא גאון, ילד פלא.‬
‫לי.‬
‫אתה לא צריך להגיד‬ ‫לצ'אנג-הו שהוא גאון וילד פלא.‬
‫זה לא יעזור לו.‬
‫תחכה לי.‬
‫שלום, המורה.‬
‫מה זה?‬
‫ממתק.‬
‫שלום.‬
‫שניכם באתם ביחד.‬
‫כן, נפגשנו בדרך.‬
‫צ'אנג-הו, איך הלך?‬ ‫-בסדר, דודה.‬
‫איך היה המשחק היום?‬
‫הפסדתי.‬
‫אתה תמיד אומר את זה.‬
‫הפתיחה שלך, ההנגמה והקריאה, גרועות.‬
‫- קריאה: תכנון הצבת אבן בסיבוב הבא -‬
‫אבל אתה יודע מה הכי גרוע?‬
‫הגישה הרעה שלך.‬
‫מה?‬
‫אבל ניצחתי את כולם.‬
‫המתלמדים האלה לא היו כל כך טובים.‬
‫ניצחון הוא לא הכול.‬
‫למרות שרק עכשיו התחלת ללמוד גוֹ,‬
‫אתה מזלזל באלה שלמדו במשך שנים?‬
‫המהלכים שלך נעשו מרושלים כשהיה לך יתרון.‬
‫תעשה כמיטב יכולתך עד הסוף.‬
‫תלמד לכבד את היריב שלך.‬ ‫-מה איתך, המורה?‬
‫אתה מקפיץ את הרגל ושר.‬
‫אתה…‬
‫היי, אני…‬
‫בחיי.‬
‫פרחח חצוף.‬
‫תוכל לעשות את זה כשתהיה הטוב ביותר.‬
‫לא ייאמן.‬
‫תלמד קודם את היסודות.‬
‫אבל כבר קראתי אותם.‬
‫המהלכים הסטנדרטיים משעממים, והם קלים מדי.‬
‫"קלים מדי"?‬
‫שחור או לבן? מה נראה טוב יותר?‬ ‫-ברור שלבן יש יתרון.‬
‫אתה לבן.‬
‫אם אתה חושב הרבה, לא יצא לך מזה מהלך טוב.‬
‫חשיבה זה לשחקנים גרועים.‬
‫הגיע הזמן שתפתח חוש למשחק.‬
‫אבל אל תשחק באימפולסיביות.‬
‫אל תיסוג.‬
‫המהות של גוֹ היא הקרב, ההתקפה.‬
‫הלבן עדיין טוב יותר?‬
‫לא.‬
‫אתה שחור.‬
‫השתמשתי רק ביסודות שאתה מזלזל בהם,‬ ‫אז למה אתה מפסיד?‬
‫"גאון", "ילד פלא",‬ ‫אל תאמין לאיך שאנשים קוראים לך.‬
‫אתה טוב רק בחישוב ובשינון.‬
‫אתה רק מחקה איך שמשחקים בגוֹ.‬
‫אל תשתחצן. תלמד את היסודות.‬
‫ותשתמש ביד ימין לפחות.‬
‫זה נימוס בסיסי שעליך להפגין כלפי היריב.‬
‫כן, המורה.‬
‫סיבולת היא הדבר הכי חשוב.‬
‫החיפזון של מהלך אימפולסיבי.‬
‫השאננות ברצון להתפשר.‬
‫השחצנות שבשאיפה לסיים משחקים מהר.‬
‫אלה דברים שקורים כשהסיבולת שלך נכשלת,‬
‫והם יובילו אותך לתבוסה.‬
‫לא, אני אשתמש ביד הזאת.‬
‫- סבא יקר,‬ ‫אני מקווה ששלומך טוב -‬
‫- צעד אחד, מהלך אחד -‬
‫מי אוכל ג'אג'אנגמיון על הגג?‬ ‫אתה עושה צחוק?‬
‫שלום, אדוני.‬
‫למה אתה אוכל כאן?‬
‫לא יכולתם להזמין ביחד?‬
‫למה אתם מריצים אותי? למה לא לאכול במסעדה?‬
‫האלוף צ'ו צריך לעבוד קשה כדי להאכיל אותך.‬
‫היי.‬
‫אתה יודע מי אני, נכון?‬
‫כן, בטח. אני יודע.‬
‫אתה מר נאם גי-צ'ול, היריב של המורה שלי.‬
‫יריב? בבקשה.‬
‫- "מלך הגוֹ" מרחיב את שלטונו -‬
‫אל תנוח כי הפכת למקצוען.‬ ‫תמשיך ללמוד, המורה שלך מעולה.‬
‫אבל,‬
‫העניין הוא‬
‫שאני לא בטוח אם זה משהו‬ ‫שאני יכול ללמוד אם אנסה.‬
‫הלוואי שהייתי יכול‬ ‫להיות לפחות חצי טוב כמוהו,‬
‫אבל נראה לי שאין לי את זה.‬
‫אל תנסה ללמוד,‬
‫תנסה לנצח.‬
‫ואז אתה תלמד באופן טבעי.‬
‫זה מה שעשיתי כששיחקתי נגדו.‬
‫- המשחקים האגדיים של צ'ו הון-היון -‬
‫- לבן: צ'ו הון-היון‬ ‫שחור: קים סונג-ג'ו -‬
‫בחיי, הוא כל כך מהיר.‬
‫איך אני יכול לתפוס את זה?‬
‫זה בכלל לא יעזור אם אסתער חזיתית.‬
‫אולי רק לחכות?‬
‫צ'אנג-הו עובד קשה אל תוך הלילה.‬
‫כן.‬
‫אז איך הולך?‬
‫המוקדמות יתחילו בקרוב, נכון?‬
‫ההתקדמות שלו היא לא מה שחשוב עכשיו.‬
‫אלא למצוא את הגוֹ שלו.‬
‫זה לא יעזור להאיץ בו.‬
‫לא מספיק רק לדחוף אותו.‬ ‫צריך גם לעודד ולהרגיע אותו.‬
‫הוא עדיין ילד.‬
‫לא יצא ממנו כלום‬ ‫אם אתייחס אליו כמו לתינוק.‬
‫יש לו משפחה שתאהב אותו.‬
‫לי אסור להתרשל.‬ ‫אני צריך להפוך אותו לטוב ביותר.‬
‫בעולם התחרויות, אם אתה לא מספר אחת,‬
‫החיים שלך עצובים מדי.‬
‫- אליפות דאוואנגג'ון ה-7‬ ‫סיבוב המוקדמות הראשון -‬
‫הרי אתה לא תפתור כלום אם אתה בוהה בלוח.‬
‫אתם יודעים מה?‬
‫חשבתי שהוא נרדם במהלך המשחק.‬
‫בחיי, הילד משחק גוֹ כאילו שהוא בן 60.‬
‫הוא הפסיד בשני סיבובים ברצף.‬
‫כמה הפסדת, נו?‬ ‫-200,000 וון.‬
‫אני אפסיד את רווחי התחרויות שלי מהחודש.‬
‫הוא הילד של צ'ו הון-היון,‬ ‫אז חשבתי שהוא יהיה טוב.‬
‫הוא היה ילד מבריק. למה הוא נעשה גרוע?‬
‫גם האישיות שלו נעשתה מוזרה יותר.‬
‫האלוף צ'ו בטח נוזף בו יום ולילה‬ ‫בגלל שהוא חמום מוח.‬
‫הוא גם גר איתו, אז אין פלא.‬
‫סבא.‬
‫הגוֹ של המורה צ'ו הוא ראוותני וחזק,‬
‫אבל הוא לא מתאים לי.‬
‫אני אמצא גוֹ משלי,‬
‫משהו שאף אחד אחר לא יוכל לשכפל,‬ ‫גם אם זה ייקח זמן.‬
‫זאת טעות! פינה ימנית עליונה, קפיצת אביר,‬
‫לחבר לזאת שמעל, לדחוף ולהרחיב.‬
‫מה למדת עד עכשיו?‬
‫מותק.‬
‫תמשיכו מחר.‬ ‫-לכי.‬
‫הוא לא יכול לנצח כל הזמן.‬
‫הוא מצוברח בגלל ההפסד,‬ ‫תפסיק לרדת עליו ככה.‬
‫פשוט לכי.‬
‫אתה מתאפק כשאתה צריך לתקוף ולהפך.‬
‫למה אתה פועל הפוך?‬
‫אם יפרוץ קרב, יהיו עוד משתנים,‬
‫אז עדיף לחכות עד…‬
‫אמרתי לך.‬
‫גוֹ הוא לא על התפשרות או על בניית טריטוריה.‬
‫תנשוך, תשרוט, תנעץ ותילחם!‬
‫זה הסגנון שלך, המורה. הוא לא מתאים לי.‬
‫תפסיק להיות חצוף.‬
‫סגנון?‬
‫סגנון משחק?‬
‫הסגנון לא משנה כשמפסידים.‬
‫תשתמש ביסודות, במהלכים הסטנדרטיים.‬
‫כולם צריכים לשחק גוֹ באותו אופן?‬
‫יש סדר לדברים!‬
‫אתה צריך סיבה לכל התקפה ולכל נסיגה.‬
‫עליך ללמוד את היסודות לפני שתוכל‬ ‫לבצע שינויים, פרשנויות וסגנונות.‬
‫זה אותו הדבר כאן.‬
‫זה רק טבעי להתרחב לכאן,‬ ‫אז למה שתיסוג? למה?‬
‫אתה ממרה את פי בגלוי?‬
‫זה הצעד הנכון, אבל יש סיכוי‬
‫שהיוצרות יתהפכו.‬
‫אבל אם אעשה את המהלך הזה,‬
‫אני בטוח ב-100 אחוז‬
‫שארוויח לפחות חצי נקודה.‬
‫במאה אחוז?‬
‫כמה פעמים אמרתי לך שזה קשה‬
‫להשתלט על שטחים במרכז,‬ ‫ושקשה לעשות חישובים?‬
‫אתה צודק,‬
‫אבל חשבתי שאוכל לעשות את החישובים. אז‬
‫עשיתי ניסוי.‬
‫"ניסוי"?‬
‫לדעתך, גוֹ הוא סתם משחק מטופש.‬
‫אתה מתעלם מהיסודות‬ ‫ומסתמך על תכסיסים קטנוניים‬
‫ונאחז בגחמנות ברעיונות שלך.‬
‫בוא נעצור.‬
‫אין סיבה לכעוס על מישהו שלא רוצה ללמוד.‬
‫אבל‬
‫אם אעשה את המהלך הזה,‬
‫אני בטוח ב-100 אחוז‬
‫שארוויח לפחות חצי נקודה.‬
‫בגוֹ, לשחקן שפותח את המשחק יש יתרון.‬
‫לכן כשמשחקים עם מישהו באותה רמה,‬
‫השחקן הראשון מתחיל עם 5.5 נקודות יתרון.‬
‫זה נקרא "קומי".‬
‫חצי הנקודה ניתנת כדי למנוע תיקו,‬
‫אבל היא לא באמת קיימת על הלוח.‬
‫היחידה הקטנה ביותר שמכריעה את המשחק.‬
‫חצי נקודה, שלא קיימת על הלוח.‬
‫אולי…‬
‫- לי-צ'אנג-הו מנצח בנקודה וחצי -‬
‫הילד הזה רואה פה משהו אחר.‬
‫- בכבוד רב, צ'אנג-הו -‬
‫- המורה, דודה, תודה על הכול‬ ‫מצטער לאכזב אתכם -‬
‫- מסוף האוטובוסים של סאול -‬
‫לאן?‬
‫לג'ונג'ו, בשעה 09:40, בבקשה.‬
‫האוטובוס של 09:40 לג'ונג'ו!‬
‫- סאול - ג'ונג'ו -‬
‫האוטובוס של 09:40 יוצא עכשיו!‬
‫טוב, עוד מישהו עולה?‬
‫כולם עלו?‬
‫בחיי.‬
‫המורה?‬
‫אתמול,‬
‫דיברת על "חצי נקודה".‬
‫מתברר שלא טעית לגמרי.‬
‫אבל זה גם לא היה נכון.‬
‫אני פשוט‬
‫עדיין לא מצאתי את המהלך הנכון.‬
‫בגוֹ אין תשובות,‬
‫אבל הכרחתי אותך לתת לי תשובה.‬
‫אני מצטער.‬
‫עדיף ללכת בהתמדה‬
‫מאשר לרוץ ולהתנודד.‬
‫מצאת את הגוֹ שלך. זה מספיק טוב.‬
‫אם זאת ההחלטה שלך,‬
‫עליך לעמוד מאחוריה.‬
‫גם בגוֹ‬
‫וגם בחיים.‬
‫הבנת?‬
‫רוח הלחימה שלך היא 80 אחוז מהמשחק.‬
‫גם אם תפסיד, אל תיתן ליריב לשבור את רוחך.‬
‫תנסה להסתיר זאת.‬
‫את המחשבות, את הרגשות,‬ ‫אפילו את הנשימה שלך.‬
‫אל תראה ליריב שלך כלום.‬
‫אני יודע, אבל קל יותר‬ ‫להגיד את זה מאשר לעשות.‬
‫תחשוב על משהו מוכר ונעים.‬
‫משהו שרק המחשבה עליו מרגיעה אותך.‬
‫המשחק נגמר ברגע‬ ‫שאתה מאבד את קור הרוח שלך.‬
‫אסור להבדיל בין אבנים לפי הצבע.‬
‫לכל מהלך צריך להיות סיבה.‬
‫טריטוריה‬
‫נוצרת באופן טבעי ואי אפשר לבנות אותה בכוח.‬
‫תשמור על כל אבן.‬
‫ואז תגלה‬
‫שהאבנים נכנסות להרמוניה.‬
‫- גמר המוקדמות‬ ‫אליפות צ'גואיג'ון ה-29 -‬
‫צ'ו, אתה לא צריך להיות שם?‬
‫אני לא צריך.‬
‫דוד צ'אנג-הו המסכן. מבין כל השחקנים האלה,‬
‫הוא נאלץ להיפגש שוב עם קו, השחקן הוותיק.‬
‫אל תדאג בקשר אליו.‬
‫כולכם צריכים לחשוב איך לצאת ממנו בחיים.‬
‫הוא מוזר.‬
‫הוא לא יכול ללמוד מהמשחקים שלו כראוי,‬ ‫אבל איכשהו הוא ממשיך להשתפר.‬
‫הפתיחה שלו רשלנית וההנגמה שלו איטית,‬
‫אבל איכשהו הוא בונה לאט מערך.‬
‫בכל הנוגע לחישובים,‬ ‫ייתכן שהוא יותר טוב ממני.‬
‫הוא עדיין משחק כמו גבר בן 60?‬
‫לא.‬
‫כמו בן 80.‬
‫אני מעדיף להגן על חצי נקודה בטוחה‬
‫מאשר להרוויח נקודה שלמה באמצעות קרב.‬
‫בסופו של דבר, גוֹ הוא מאבק על טריטוריה.‬
‫סבא.‬
‫נראה לי שסוף סוף מצאתי את הגוֹ שלי.‬
‫הוא קצת לא מלוטש,‬
‫ולא ראוותני כמו של המורה צ'ו,‬
‫אבל אני לא אתן לאף אחד לנצח אותי, אף פעם.‬
‫כן, זה נראה טוב.‬
‫הפנג שווי בטח נהדר כאן ביאונהוי-דונג, מה?‬
‫יש לכם שני שחקני גוֹ מקצועיים‬ ‫מתחת לקורת גג אחת.‬
‫דוד צ'אנג-הו, מזל טוב!‬
‫עלית לגמר, אתה בכושר מצוין.‬
‫אולי נצטלם כדי שתהיה לנו מזכרת מהיום הזה?‬
‫מר צ'און, תצלם בבקשה תמונה משפחתית שלנו.‬
‫בשמחה.‬
‫עכשיו.‬
‫אחת, שתיים!‬
‫צ'אנג-הו, קדימה, תחייך.‬ ‫למה אתה נראה כזה עגום?‬
‫מה? זה החיוך המפורסם שלו.‬ ‫-כן, הוא מחייך.‬
‫זה החיוך שלו?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר, תהיו מוכנים.‬
‫אחת, שתיים, שלוש!‬
‫אבל אני חושב‬
‫שיהיה עדיף ללבן להתכופף כאן ככה.‬
‫אפשר להרוויח מזה הרבה.‬
‫אבל זה עלול להשאיר נקודת תורפה.‬
‫בכל זאת, לא פשוט יותר לחתוך כאן?‬
‫אתה נזהר מדי‬ ‫אם אתה עושה את הדרך הארוכה מסביב.‬
‫אני לא אוהב את זה,‬
‫אבל לא נראה שזה יוציא לי שם רע.‬
‫מי הבא בתור?‬
‫מר נאם גי-צ'ול.‬
‫גם אני מודאג.‬
‫הגוֹ שלו תוקפני מאוד.‬
‫הוא לא מרפה.‬
‫אם תתחיל לסגת,‬ ‫הוא יחשוב שאתה חלש ויכה חזק.‬
‫תהיה חזק מההתחלה.‬
‫אני הולך על הגנה חזקה.‬
‫חצוף שכמותך…‬
‫אמרת לי למצוא את הגוֹ שלי.‬ ‫-אז אני לא צריך להתערב?‬
‫תאמין בי.‬
‫בסדר.‬
‫תתייחס לזה כשיעור, ואל תתרגש מזה.‬
‫לא.‬
‫אני מתכנן‬
‫לנצח.‬
‫- גמר אליפות ואנגוויג'און ה-23‬ ‫סיבוב 12 -‬
‫נאם גי-צ'ול 9-דָאן, שחור.‬
‫לי צ'אנג-הו 3-דָאן, לבן.‬
‫הבה נתחיל במשחק.‬
‫- אליפות צ'גואיג'ון ה-29‬ ‫בחירת הטוען לכתר -‬
‫- נאם גי-צ'ול 9-דָאן‬ ‫נגד לי צ'אנג-הו 3-דָאן -‬
‫מר לי.‬
‫הו! אלוהים.‬
‫למה שלא אביא לך קפה לחדר המעקב?‬
‫לא, אני בסדר.‬ ‫אני לא אבין כלום גם אם אראה את זה.‬
‫מר צ'ו, יש לך עשר דקות.‬
‫אלוהים!‬
‫בחיי.‬
‫אוי ואבוי.‬
‫ניצחון ללא ספירה ללבן, צ'ו הון-היון 9-דָאן.‬
‫היי, מר באק.‬
‫תודה על השיעור.‬
‫היי, צ'ו.‬
‫נראה שלשחור יש יתרון.‬
‫כאילו שאתה מבין משהו.‬
‫גם אותך הוא מחץ.‬
‫הוא לא מחץ אותי, אידיוט.‬ ‫הייתי עדיין שיכור באותו יום.‬
‫זה התיעוד עד למהלך ה-115.‬
‫אולי לא הייתי צריך לחתוך כאן.‬
‫אם הייתי לוקח את זה?‬
‫הייתי יכול לדחוף אבן אחת ולהתרחב למרכז.‬
‫משחק בינך לבין האלוף צ'ו יהיה מעניין.‬
‫אתה טוב יותר בשלבי הסיום.‬
‫ברכותיי, לי.‬
‫המומחה נאם התמוטט בסוף.‬
‫רואה? אני לא חלש. צ'אנג-הו חזק מדי.‬
‫זה בטח הפנג שווי של יאונהוי-דונג.‬
‫- טבלת המנצחים -‬
‫- לי צ'אנג-הו -‬
‫- הטוען לכתר -‬
‫בחיי.‬
‫אלוהים.‬
‫משחק בין מורה לתלמיד…‬
‫זה קורה מוקדם מדי.‬ ‫-הוא הרוויח זאת בצדק. מה אני יכול לעשות?‬
‫מה אם צ'אנג-הו יאכל אותך חי?‬
‫בחייך.‬
‫נשארו עדיין עשרה ימים.‬
‫- עירייה -‬
‫- הזוכה בגביע יינג שיביי!‬ ‫מאחד את העולם! -‬
‫- צ'ו הון-היון נגד סאו גאון-וו -‬
‫ההנגמה של מר צ'ו חלשה‬
‫כשתוקפים אותו באמצע המשחק.‬
‫הבדיקה שלו תמיד חלשה כשהצורה מתרחבת.‬
‫המורה, ארוחת הערב מוכנה.‬
‫בסדר.‬
‫אה, הנה הספר הזה.‬
‫קדימה, תעשה לו שיחת מוטיבציה.‬
‫אחרי הכול אתה המורה שלו.‬
‫למה את מתכוונת?‬
‫הצלחת לישון? איך אתה מרגיש?‬
‫אני בסדר, דודה.‬
‫אל תייחס לתוצאה חשיבות רבה מדי.‬
‫פשוט תשחק את הגוֹ שלך.‬
‫כן, המורה.‬
‫- גמר האליפות -‬
‫זאת לא המכונית?‬ ‫-הם כאן.‬
‫- 2 בפברואר, 1990 -‬
‫הם הגיעו ביחד?‬ ‫-תצלם אותם!‬
‫מר צ'ו!‬ ‫-זה משחק חסר תקדים.‬
‫איך אתה מרגיש?‬ ‫-אתה חושש מהתלמיד שלך?‬
‫אלוהים. מה החיפזון?‬
‫בהצלחה.‬
‫תודה.‬
‫כעת נבחר אבנים.‬
‫לי צ'אנג-הו 4-דָאן, שחור.‬ ‫צ'ו הון-היון 9-דָאן, לבן.‬
‫הבה נתחיל במשחק.‬
‫- גמר אליפות צ'גואיג'ון ה-29‬ ‫סיבוב אחרון -‬
‫- צ'ו הון-היון 9-דָאן‬ ‫נגד לי צ'אנג-הו 4-דָאן -‬
‫- ספירה לאחור -‬
‫בואו נראה.‬
‫כמה מהלכים בוצעו?‬
‫חכו רגע.‬ ‫-איך הולך?‬
‫עכשיו קיבלתי את זה.‬
‫עוד לא הסתכלתי.‬ ‫-תגיד לי!‬
‫עוד מעט!‬
‫אגיד לכם אחר כך. בסדר? אלוהים!‬
‫איזו מהומה. בחיי.‬
‫וואו, זאת פתיחה חזקה של צ'ו.‬
‫רואים? זאת הסתערות מההתחלה.‬
‫אלוהים, ממש חסר רחמים מצידו‬ ‫כלפי התלמיד הצעיר שלו.‬
‫אלוהים, זה אכזרי. ממש אכזרי.‬
‫- זמן שנוצל -‬
‫- לי צ'אנג-הו שעתיים ועשר דקות‬ ‫צ'ו הון-היון 50 דקות -‬
‫המשחק יתחדש לאחר ארוחת הצהריים.‬
‫הייתי צריך פשוט לקחת את זה?‬
‫כובע אביר, ואז התרחבות של שני חללים.‬
‫אולי הייתי צריך לוותר על נקודה?‬
‫סבא רבא, מתי הגעת לכאן?‬
‫נסעתי באוטובוס הראשון.‬
‫כן.‬
‫צ'אנג-הו, אתה נראה לא מרוכז היום.‬
‫היית די אכזרי כששיחקת נגדי.‬ ‫אולי הוא מחבב יותר את המורה שלו?‬
‫תבקש ממר צ'ו לרחם קצת על דוד צ'אנג-הו,‬
‫לוותר לו קצת.‬
‫שטויות. משחק זה משחק.‬
‫הוא כזה…‬
‫יופי. האוכל הגיע.‬
‫זהירות. זה חם. חם מאוד.‬
‫בחיי.‬
‫נראה שדוד צ'אנג-הו‬ ‫עושה הרבה טעויות קטנות היום.‬
‫גם אנחנו לא יכולים להתחרות בו,‬ ‫אז איך ילד יצליח?‬
‫וזה המורה שלו, שהוא מעריץ אותו.‬
‫- זמן שנוצל -‬
‫- לי צ'אנג-הו שלוש שעות ו-51 דקות‬ ‫צ'ו הון-היון שעה ו-43 דקות -‬
‫המשחק נגמר ברגע‬ ‫שאתה מאבד את קור הרוח שלך.‬
‫תחשוב על משהו מוכר ונעים.‬
‫משהו שרק המחשבה עליו מרגיעה אותך.‬
‫- זמן שנוצל -‬
‫- לי צ'אנג-הו שלוש שעות ו-53 דקות‬ ‫צ'ו הון-היון שעתיים ו-58 דקות -‬
‫מר צ'ו.‬
‫אחת,‬
‫שתיים,‬
‫שלוש,‬
‫ארבע,‬
‫חמש,‬
‫שש,‬
‫שבע,‬
‫שמונה,‬
‫תשע,‬
‫עשר.‬
‫- לי צ'אנג-הו ארבע שעות ו-50 דקות‬ ‫צ'ו הון-היון חמש שעות -‬
‫מר צ'ו, נשארו לך שתי ספירות לאחור.‬
‫אני לא יודע. נדע כשזה יסתיים.‬
‫אתם יודעים מה?‬ ‫-מה?‬
‫אולי נחזה פה בהפיכה אמיתית.‬
‫הפיכה?‬
‫באמת?‬
‫למה שלא נלך לשם ונראה בעצמנו?‬
‫קדימה, תזדרזו.‬
‫מהר, רוצו.‬
‫אולי לא?‬
‫השחור מנצח בחצי נקודה!‬
‫ב-271 מהלכים!‬
‫היי, אמרתי שחור. שחור!‬
‫לא.‬
‫לי צ'אנג-הו ניצח!‬
‫כבר מאוחר מאוד. המסעדות ייסגרו בקרוב.‬
‫צ'ו.‬
‫תרצה לומר משהו על תלמידך ועל הניצחון שלו?‬
‫מר צ'ו, תוכל לתת לנו תגובה?‬
‫אין לי יותר מה ללמד אותו.‬
‫הוא יכול ללכת לדרכו עכשיו.‬
‫מה לדעתך השתבש היום?‬
‫תסלחו לי.‬ ‫-מר צ'ו.‬
‫באיזה שלב המשחק הוכרע?‬
‫אולי תתמודד עם מר לי בגיסונגג'ון.‬ ‫מה התוכנית שלך?‬
‫ראשית כול, מזל טוב. איך אתה מרגיש?‬
‫אני מתנצל בפני המורה שלי‬
‫על שניצחתי במשחק גרוע.‬
‫הגעתם מאוחר.‬
‫איך היה?‬
‫צ'אנג-הו, כל הכבוד.‬
‫מזל טוב.‬
‫תודה.‬
‫כל הכבוד. אתה בטח עייף. לך לנוח.‬
‫בסדר.‬
‫סבא.‬
‫ראית אותי מנצח היום?‬
‫אתה יודע,‬
‫אני באמת רציתי לנצח.‬
‫בדרכי שלי.‬
‫- ניצחון בחצי נקודה‬ ‫האלוף הצעיר ביותר, לי צ'אנג-הו -‬
‫הילד הזה, בחיי…‬
‫הייתי צריך לחסום כאן?‬
‫היי.‬
‫המורה.‬
‫סקירת המשחק…‬
‫כן, כדאי שנעשה אותה.‬
‫מזג האוויר יפה.‬
‫שנעשה אותה בסלון?‬
‫מה אם אני אגן כאן?‬
‫גם זה לא רע.‬
‫אבל עדיף להסתכל כאן…‬
‫ולהרחיב את המרכז כי השחור כבד כאן.‬
‫או…‬
‫מה אם אחסום כאן?‬
‫לא, הצורה לא נראית טוב שם.‬
‫במקום זאת, אתה יכול להגן על הצד הזה. ככה.‬
‫או לחבר אותו לכאן קודם.‬
‫לא, אני לא חושב שזה רע.‬
‫אפשר לעשות אטארי כאן, לברוח מכאן,‬
‫ולחבר.‬
‫לא, לא שם. המהלך הזה נראה לא נכון.‬
‫אין צורך להתלבט יותר.‬
‫המורה.‬
‫אני מצטער.‬
‫על המשחק אתמול.‬
‫מה?‬
‫אני המורה שלך כשאנחנו משחקים?‬
‫תענה לי! כן?‬
‫לא.‬
‫אתה האויב שלי.‬
‫ניצחון במשחק לא משנה כלום.‬
‫אל תחמיא לעצמך.‬
‫אתה מנצח בכל יום ומפסיד בכל יום.‬ ‫זה גורלו של מקצוען.‬
‫אתה פרחח יהיר.‬
‫מהיום, לא נסקור את המשחקים שלנו.‬
‫- אליפות גיסונגג'ון‬ ‫סיבוב אחרון -‬
‫- צ'ו הון-היון 9-דָאן‬ ‫נגד לי צ'אנג-הו 6-דָאן -‬
‫המשחק ה-27 בין המורה לתלמיד.‬
‫אירוע שמרעיד את אמות הסיפים‬ ‫בהיסטוריה של הגוֹ הקוריאני.‬
‫זה חסר תקדים, בכל זמן ובכל מקום.‬
‫כן. דאוואנגג'ון, גיסונגג'ון…‬
‫פוואנגג'ון, צ'גואיג'ון וכעת גיוואנגג'ון.‬
‫התלמיד והמורה נפגשו‬ ‫בחמישה משחקי גמר רצופים.‬
‫לי צ'אנג-הו 6-דָאן אחראי לכך.‬
‫הוא מתפתח מהר מדי.‬
‫גם צ'ו תשע-דָאן לא ציפה‬ ‫שהוא יגיע לרמה כזאת כל כך מהר.‬
‫המשחקים האחרונים מוכיחים שצ'ו נדחק לפינה.‬
‫הסכין של צ'ו מפורסמת בחדותה.‬
‫היא חודרת ומסתובבת בנקודות התורפה.‬
‫אבל לא נראה שזה‬
‫עובד על לי צ'אנג-הו 6-דָאן.‬
‫כן, לי 6-דָאן נותן ליריב שלו לעשות כרצונו.‬
‫אבל כשהוא מסיים, הוא מגלה שהוא הפסיד.‬
‫ההפסד משאיר אותך המום.‬
‫שחקן מקצועי אחד אמר לי‬
‫שהוא מפחד להתמודד עם צ'ו,‬ ‫אבל כשמדובר על לי צ'אנג-הו,‬
‫הוא אפילו לא רוצה להסתכל עליו.‬
‫כידוע לכולם,‬ ‫לשניהם יש סגנן משחק שונה לגמרי.‬
‫צ'ו מהיר, אבל לי איטי.‬
‫לי מרסן את עצמו בשעה שצ'ו תוקף.‬
‫אבל כשבוחנים את המשחקים,‬
‫נראה שהם החליפו סגנונות.‬
‫זה המורה, צ'ו 9-דָאן, שנדחק בגבו לקיר,‬
‫בעוד שלי 6-דָאן הוא התוקף.‬
‫זה בוודאי אומר שצ'ו מתקשה לשנות את הזרימה.‬
‫כן, אבל הבעיה היא‬ ‫שלי צ'אנג-הו לא מוצלח רק בהגנה.‬
‫אתמול הוא העניש את צ'ו קשות.‬
‫ידיו של צ'ו הון-היון,‬ ‫השחקן המצטיין, היו כבולות.‬
‫תגובתך, בבקשה!‬ ‫-מר צ'ו!‬
‫מר צ'ו!‬
‫מר לי, ראשית כול, מזל טוב.‬
‫תוכל לספר לנו איך אתה מרגיש?‬ ‫-באיזה שלב ניצחת במשחק, לדעתך?‬
‫נשארה רק התחרות בפוואנגג'ון.‬
‫אם צ'ו יפסיד שם,‬ ‫הוא יסיים את השנה בלי אף ניצחון.‬
‫- פורום גוֹ מיוחד -‬
‫אז איך אתם חושבים שהמשחק הבא יתנהל?‬
‫רוח הלחימה של לי צ'אנג-הו במצב מצוין,‬ ‫אבל מדובר בצ'ו הון-היון, מלך הגוֹ.‬
‫הוא לא ייסוג בקלות.‬
‫כן, נכון.‬
‫אם מסתכלים על פוג'יסאווה 9-דָאן מיפן,‬
‫הוא ניצח באליפות כשהיה בשנות ה-60 לחייו.‬
‫אל תהיו טיפשים, חבר'ה.‬
‫לא היה לי צ'אנג-הו ביפן!‬
‫- הזוכה בגביע יינג שיביי! -‬
‫לי צ'אנג-הו משנה את הנחת הבסיס של הגוֹ.‬
‫אוהדי גוֹ אפילו אומרים,‬
‫"גוֹ הוא ספורט שבו נלחמים כל היום,‬
‫"רק בשביל לגלות שלי צ'אנג-הו ינצח בסוף."‬
‫- ממלכה נופלת על חצי נקודה‬ ‫צ'ו על פי התהום -‬
‫- גמר אליפות פוואנגג'ון‬ ‫סיבוב 4 -‬
‫- צ'ו הון-היון 9-דָאן‬ ‫נגד לי צ'אנג-הו 6-דָאן -‬
‫היי, צ'ו!‬
‫תביא את הממחטה.‬
‫מר צ'ו.‬
‫אנחנו נצא לדרך עכשיו.‬
‫בסדר. נסיעה טובה הביתה.‬
‫זה נורא, באמת.‬
‫בשבילך ובשביל צ'אנג-הו.‬
‫כואבת לך הבטן?‬
‫אני מרגיש רע.‬
‫בגלל המורה צ'ו…‬
‫והדודה.‬
‫אז,‬
‫אתה מעדיף להפסיד?‬
‫אז תעשה כמיטב יכולתך ותנצח.‬
‫מה עוד אתה יכול לעשות?‬
‫חזרת?‬
‫לא היית מסוגל אפילו לקשור שרוכים,‬
‫ועכשיו אתה נראה כמו מקצוען אמיתי.‬
‫הגיע הזמן…‬
‫שתהיה עצמאי.‬
‫לא הגיוני שתישאר כאן‬
‫כתלמיד שלי, עכשיו, לאחר שנעשית טוב ממני.‬
‫לא, אני עדיין לא שם.‬ ‫יש לי עוד הרבה מה ללמוד.‬
‫אין לי מה ללמד אותך.‬
‫הייתי צריך לשלוח אותך מכאן קודם.‬
‫ניצחון והפסד הם חלק מחיינו, נכון…‬
‫אבל לגור באותו בית ככה,‬
‫ולהילחם בחירוף נפש מדי יום,‬
‫זה קשה לשנינו.‬
‫אני מצטער, המורה.‬
‫זה מה שלמדת ממני?‬
‫תפקידו של מקצוען הוא לנצח,‬ ‫ולא משנה מי היריב.‬
‫אני לומד הרבה לאחרונה, בזכותך.‬
‫שאני אדם שיכול להפסיד בכל רגע.‬
‫אני יודע שתצליח,‬
‫אבל אל תהפוך לעצלן לאחר שתעזוב.‬
‫הבנתי…‬
‫שאני אף פעם‬
‫לא החמאתי לך כמו שצריך.‬
‫כמורה,‬
‫תמיד הייתי גאה בך.‬
‫תמיד היית…‬
‫הגאווה שלי.‬
‫ארזתי לך קצת קימצ'י.‬
‫צ'אנג-הו אוהב את זה.‬ ‫-באמת, תודה רבה.‬
‫סיימנו.‬
‫צ'אנג-הו.‬
‫תן לי לחבק אותך.‬
‫תבקר לעתים קרובות. ואל תדלג על ארוחות.‬
‫בסדר, דודה.‬
‫תלבש בגדים חמים,‬ ‫ותבוא לקחת עוד אוכל כשייגמר לך.‬
‫המורה, תודה רבה על הכול.‬
‫על לא דבר.‬
‫תשמור על עצמך.‬
‫בטח. נסיעה טובה.‬
‫המורה.‬
‫תודה‬
‫על הכול.‬
‫היי…‬
‫מר צ'ו ביקש ממני לתת לך את זה.‬
‫- לבן צ'ו היון-סיק נגד שחור לי צ'אנג-הו‬ ‫שחור מנצח בנקודה וחצי -‬
‫צ'ו הון-היון הגדול‬ ‫בלי אף ניצחון אחד, אני לא מאמין.‬
‫גור הטיגריס שהוא גידל טורף אותו.‬ ‫את מי הוא יכול להאשים?‬
‫בכל זאת, זה כואב.‬ ‫-בהחלט.‬
‫למען האמת…‬
‫אנחנו מרוויחים יותר כסף כשהמשחקים צמודים.‬
‫לא נרוויח הרבה עמלות ככה.‬
‫תנמיכו את ההימורים על צ'אנג-הו.‬
‫אחת,‬
‫שתיים, שלוש, ארבע, חמש…‬
‫- גמר גיוואנגג'ון‬ ‫צ'ו הון-היון נגד נאם גי-צ'ול -‬
‫שמונה, תשע, עשר.‬
‫ללבן צ'ו נגמר הזמן והוא מפסיד.‬
‫השחור נאם מנצח כברירת מחדל.‬
‫איפה הילדים?‬
‫הם עדיין לא בבית?‬ ‫-לא.‬
‫איך היה המשחק?‬
‫הפסדתי.‬
‫אני יכולה לחיות עם מישהו שמפסיד,‬
‫אבל לא עם גבר פתטי.‬
‫אל תברח כמו פחדן.‬
‫אף פעם לא כעסתי עליך‬ ‫או על צ'אנג-הו כשטיפלתי בו,‬
‫אבל כשאני רואה אותך ככה,‬
‫אני שונאת את צ'אנג-הו.‬
‫למה אתה כזה פתטי?‬
‫האלוף לי, עבר הרבה זמן!‬
‫אכלת?‬
‫אם לא, למה שלא נאכל ביחד ארוחת צהריים?‬
‫לא, אני עדיין לא רעב.‬
‫אני בטוח שהוא שבע.‬
‫הוא פיטם את עצמו עם כל תארי האליפות האלה,‬
‫וזלל גם את המורה שלו.‬
‫הוא לא זלל כלום. תשמור על הפה שלך!‬
‫למה אתה מתחרפן?‬
‫זאת הייתה בדיחה.‬
‫בדיחה.‬
‫אתה בטח מרוצה, לי.‬
‫אתה גם פוטוגני.‬
‫- התלמיד דקר את המורה בגב‬ ‫עוד הפסד טכני, צ'ו הון-היון יפרוש? -‬
‫בחיי, אתה יכול להיות דוגמן.‬
‫נלך לאכול קערת נאג'אנגטטנג? עבר הרבה זמן.‬
‫בטח.‬ ‫-בסדר.‬
‫אולי גם נשתה משהו?‬ ‫-אז מה עליי לעשות?‬
‫אתה מדבר אליי?‬
‫מה היית עושה, מר באק, אם היית במקומי?‬
‫האם עליי להפסיד?‬
‫למה אתה מפנה את השאלה הזאת אליי?‬
‫זה מה שלימדו אותי.‬ ‫שהתפקיד של מקצוען הוא לנצח.‬
‫כנראה עדיין לא פגשת מורה טוב, מר באק.‬
‫חתיכת…‬
‫לדעתך, אתה יותר טוב מכולם עכשיו?‬
‫זאת בדיחה.‬
‫גם אני התבדחתי.‬
‫מה?‬
‫"בדיחה", הוא אמר.‬
‫בוא נלך עכשיו, לי.‬
‫הפסד טכני? צ'ו הון-היון הגדול?‬
‫לפחות היית צריך לשחק!‬
‫אתה יודע כמה אשתך דואגת לך?‬
‫וצ'אנג-הו?‬
‫ילד מסכן.‬
‫אולי הוא לא אומר כלום,‬ ‫אבל הוא בטח מרגיש נורא.‬
‫היי, מה אתה עושה? אתה קל משקל.‬
‫היי, צ'ו.‬
‫מה?‬
‫הסכין שלי החלידה.‬
‫היי, אין לך מטרייה.‬
‫היי, צ'ו!‬
‫- צ'ו הון-היון נגד לי-צ'אנג-הו‬ ‫ניצחון ללא ספירה ללי -‬
‫הייתי כועס אם היית מוותר‬ ‫רק בגלל משהו קטן כמו זה.‬
‫כי תקעת לי סכין בגב לפחות מאה פעמים.‬
‫לכל אחד כואב כשחובטים בו.‬
‫אני בטוח שגם לצ'אנג-הו קשה.‬
‫הילד המסכן סובל‬
‫כי הוא פגש מורה כמוני.‬
‫הוא אפילו לא מסוגל לחייך כשהוא מנצח.‬
‫טרם סיימת להיות המורה שלו.‬
‫אתה צריך לאתגר אותו כדי שהוא יתחזק.‬
‫גוֹ הוא משחק מוזר מאוד.‬
‫כשאתה מניח אבן,‬
‫אתה מרגיש כאילו שזה אפשרי…‬
‫אבל קשה להניח אותה מלכתחילה.‬
‫חשבתי שסוף סוף התחלתי להבין את המשחק.‬
‫אתה תנצח אם תוכל להתגבר על זה.‬
‫הפצע הכואב מעלה מוגלה,‬ ‫מגליד ומתכסה בבשר חדש.‬
‫אתה סובל את הכאב…‬
‫עד שנקרית בפניך הזדמנות.‬
‫צ'ו.‬
‫ברגע שאתה מתחיל להתחמק מהיריב שלך על הלוח…‬
‫אין לך לאן ללכת.‬
‫תהיה מי שאתה.‬
‫להיות שקט ושפוף ככה…‬
‫ממש לא מתאים לך.‬
‫- גוֹ:‬ ‫ניסיון למצוא תשובה היכן שאין תשובות -‬
‫- קנסאקו סגו‬ ‫המורה של צ'ו הון-היון -‬
‫- גוֹ הוא מאבק נגד עצמך‬ ‫יולי 1964, צ'ו הון-היון -‬
‫אני מפוצץ. זה היה טוב.‬
‫מר באק, ברכותיי על הניצחון הקל שצפוי לך.‬ ‫לא ראיתי את צ'ו היום.‬
‫אל תברך אותי. זה יהיה ניצחון לא נוח.‬
‫זה הרגע להתמודד מול צ'ו הון-היון‬ ‫ולמחוץ אותו.‬
‫הוא לא רוצה לבוא כי הוא מפחד מדי.‬
‫אה, מר באק, הגעת.‬
‫אז,‬
‫אכלת ארוחת צהריים משביעה?‬
‫- שנה לאחר מכן -‬
‫- גמר גוקסוג'ון השני לנשים -‬
‫המורה?‬
‫בחיי, תראו אותך. הנה, תרשה לי.‬
‫לא, זה בסדר. אני אעשה את זה.‬
‫המורה.‬
‫המשחק היום…‬
‫כמובן, ניצחתי!‬
‫למה אתה שואל אותי על זה? זה מביך.‬
‫תראה אותי משחק במוקדמות כמו איזה טירון.‬
‫ראיתי את המשחק שלך אתמול.‬
‫אז אתה עדיין לא בוחר להילחם.‬
‫כי אני יכול לנצח מבלי להילחם.‬
‫למה להסתכן ולהילחם?‬
‫או שאתה בורח ממלחמה כי אתה מפחד?‬
‫ברור שלא.‬
‫מי לדעתך היה המורה שלי?‬
‫כן. טוב, תראה אותי,‬ ‫מרצה לשחקן חזק יותר ממני.‬
‫לי צ'אנג-הו 7-דָאן זכה בניצחון ללא ספירה‬ ‫ושמר על התואר שלו בדאוואנגג'ון.‬
‫הוא ניצח 19 פעמים ברצף, ואם הוא ינצח…‬
‫- לי צ'אנג-הו 7-דָאן -‬
‫מה שחשוב זה כמה‬ ‫ניצחונות רצופים יש ללי צ'אנג-הו, נכון?‬
‫פוואנגג'ון תתקיים…‬
‫אתה לא חייב לצפות בזה. לי ינצח שלוש אפס.‬
‫צ'ו הון-היון הוא עכשיו היסטוריה.‬
‫צ'ו 9-דָאן התקדם דרך מגוון של מוקדמות‬
‫ומשחקי גמר, וכעת יתמודד מול תלמידו משכבר,‬ ‫לי צ'אנג-הו 7-דָאן.‬
‫לי צ'אנג-הו…‬
‫היי, אתה כאן.‬ ‫-שלום.‬
‫טוב, סיימנו.‬ ‫-בסדר.‬
‫בדקת את המיקרופון?‬ ‫-כן.‬
‫היי, צ'ו.‬
‫אל תתראיין אם אתה לא רוצה.‬
‫באמת?‬
‫אני צוחק.‬
‫אני לא כזה חסר בושה. הגיע הזמן שאתראיין.‬
‫קדימה.‬
‫ראשית, מזל טוב.‬
‫נבחרת לשחקן הגוֹ הפופולרי ביותר‬ ‫על ידי האוהדים בשנה שעברה.‬
‫איך אתה מרגיש?‬
‫אם הייתי יודע שזה יקרה,‬ ‫הייתי מתחיל להפסיד כבר קודם לכן.‬
‫כשהיה לי רצף ניצחונות, כולם ממש שנאו אותי.‬
‫כן.‬
‫טוב, לפי הפרוטוקול‬
‫שיחקת 110 משחקים רק בשנה האחרונה.‬
‫שיחקת כמעט פעם בשלושה ימים,‬
‫עם כל המוקדמות ומשחקי הגמר,‬
‫בעוד שבעבר, היית רגיל לחכות לגמר‬ ‫כאלוף שמגן על התואר.‬
‫זה היה קשה.‬
‫אבל זה הופך את המשחק‬ ‫להרבה יותר מסעיר כשהפסד בודד‬
‫דוחף אותך משפת הצוק.‬
‫במובן מסוים, זה היה מהנה.‬
‫זה היה גם מרענן,‬ ‫להתמודד נגד שחקנים מתחילים.‬
‫כיום, לי צ'אנג-הו רוכב על גל ההצלחה,‬
‫וכולם אומרים‬ ‫שאין שום דבר חדש בזה כשהוא מנצח.‬
‫ועכשיו, לשאלה האחרונה אליך,‬
‫תרצה לשלוח מסר ללי צ'אנג-הו,‬ ‫התלמיד שלך ויריבך בגמר?‬
‫אולי הוא היה תלמיד שלי,‬ ‫אבל משחק הוא משחק.‬
‫אם אני צריך להילחם בצ'אנג-הו,‬
‫אני מתכוון לעשות זאת בכל כוחי.‬
‫עכשיו תורי לקרוא תיגר עליו‬ ‫כפי שהוא קרא תיגר עליי.‬
‫- צ'ו הון-היון חוזר! -‬
‫- גמר אליפות פוואנגג'ון ה-31‬ ‫סיבוב אחרון -‬
‫- צ'ו הון-היון 9-דָאן‬ ‫נגד לי צ'אנג-הו 7-דָאן -‬
‫זה המשחק האחרון.‬ ‫לכל אחד מהמתחרים יש שני ניצחונות.‬
‫ציפיתי שהמשחק יתחיל בצורה זהירה,‬
‫אבל הוא מתקדם במהירות רבה.‬
‫הפתיחה עד כה זהה לזו שהייתה במשחק הרביעי.‬ ‫היא נראית כאילו שהיא תוכננה מראש.‬
‫כן, היא סוערת, ואף אחד מהצדדים לא נסוג.‬
‫יש הרגשה כאילו שניהם צועקים‬ ‫שמשחק הגוֹ שלהם אינו מוטעה.‬
‫לי צ'אנג-הו 7-דָאן ידוע כ"אל החישובים".‬
‫צ'ו 9-דָאן ניצח בשני המשחקים הראשונים‬
‫אבל הפסיד בשניים הבאים‬ ‫והוא תלוי עכשיו על בלימה.‬
‫משחקי התלמיד-מורה נמשכו בדפוס הזה.‬
‫וזכיות קאמבק הפכו‬ ‫למושג שמזוהה עם לי צ'אנג-הו.‬
‫האתגר של צ'ו הוא לשמור על קור רוח עד הסוף.‬
‫צ'ו משחק במקום אחר.‬
‫מקובל להשתלט ולחזק באזור הזה,‬
‫אבל הוא הניח עכשיו את האבן שלו כאן.‬
‫האם הגוֹ של צ'ו לא הפך להרבה יותר חד ומדויק‬
‫מאז שהוא הצליח להתרומם‬ ‫מהמצולות שאליהן שקע?‬
‫כן, לכן הוא זכה לכינוי חדש, "אל המלחמה".‬
‫מנקודת המבט הזאת,‬
‫נראה שצ'ו מתכנן לעורר קרב פה ושם.‬
‫אני סקרן לראות איך לי 7-דָאן יגיב.‬
‫וואו, לי צ'אנג-הו 7-דָאן משיב מלחמה!‬ ‫הוא יוצא ללכוד את האויב שלו!‬
‫אין לו שום כוונה להתפשר היום,‬ ‫התנהלות יוצאת דופן עבורו.‬
‫צ'ו מצחקק, כאילו שגם הוא לא ציפה לזה.‬
‫לי צ'אנג-הו משיב מלחמה‬ ‫נגד גל ההתקפות של צ'ו הון-היון!‬
‫צ'ו 9-דָאן מטלטל את המרכז.‬
‫לא נראה שלי צ'אנג-הו‬ ‫יצטרך לענות על המתקפה.‬
‫וואו, לי צ'אנג-הו!‬
‫הוא מזנק פנימה!‬
‫אף אחד מהם לא זורק מבט לקבוצות שלהם.‬ ‫כל מה שמעניין אותם זה הקרב!‬
‫גם המורה וגם התלמיד‬
‫לא יוותרו על סנטימטר כשמדובר במשחק.‬
‫הקרב מצמרר.‬
‫הם נלחמים כמו אויבים מושבעים.‬
‫לי 7-דָאן לוקח עכשיו הפסקה ארוכה.‬
‫הוא בטח מריץ‬ ‫עשרות אלפי רצפים אפשריים בראשו.‬
‫הו, לי צ'אנג-הו מבצע דחיפה חדה.‬
‫צ'ו 9-דָאן בוודאי מתייסר.‬
‫נראה שבאופן עקרוני הלבן נמצא בעמדת יתרון.‬
‫מה דעתך, מר נאם?‬
‫האלוף צ'ו מתחיל קרבות פה ושם,‬
‫הקירות של צ'אנג-הו פשוט עבים מדי.‬
‫כן, נראה שלי מוביל בשלוש נקודות וחצי‬
‫או בארבע נקודות וחצי בינתיים.‬
‫המשחק נכנס לשלביו הסופיים.‬
‫אם לי ינצח היום,‬ ‫הוא ישחזר את ההישג של המורה שלו,‬
‫שהוא ניצחון בכל האליפויות בשנה אחת.‬
‫לי צ'אנג-הו 7-דָאן. כמעט עשית זאת!‬
‫הוא יוצא למתקפת נגד במצב בלתי סביר.‬
‫יכול להיות שצ'ו מתכנן ללכוד כאן?‬
‫זה לא יהיה קל.‬
‫הוא מתמודד עם לי צ'אנג-הו.‬
‫הוא הגן על זה היטב.‬
‫בל נשכח, זה לי צ'אנג-הו. זה מקום טוב.‬
‫כן, הוא ביים הגנה‬ ‫ואז תקף את הנקודה החיונית של יריבו.‬
‫זה מהלך קלאסי של לי צ'אנג-הו.‬
‫איך צ'ו, שנמצא במגננה,‬ ‫ייחלץ מהמצב הקשה הזה?‬
‫הוא לא היה, בשום נקודה,‬ ‫בעמדת יתרון במהלך המשחק הזה.‬
‫מה היה המהלך הזה של צ'ו? הוא בכלל הגיוני?‬ ‫מה? הוא מתכוון לזנק פנימה אפילו יותר?‬
‫וואו, זה פזיז מדי.‬
‫אלוהים, אין עם מה לגבות את זה.‬
‫לי 7-דָאן נסוג.‬
‫אני חושב שיהיה עדיף‬ ‫להתכופף כאן ולהשיג נקודה אחת.‬
‫אז מה זה היה?‬
‫יש סיבה נוספת למהלך של צ'ו?‬
‫אני מצטער. מה פספסתי?‬
‫מה כבר יכול להיות מאחורי המהלך הזה?‬
‫נקודות חיוניות הן עדינות מאוד.‬
‫ברגע שהנקודות האלה נפגעות,‬ ‫אינך יכול לזוז אלא רק להשתנק.‬
‫ככל שמניחים יותר אבנים והן משתלבות,‬
‫נוצרות עוד נקודות חיוניות‬‫.‬
‫הנקודה החיונית שלי היא גם‬
‫הנקודה החיונית של יריבי.‬
‫רק רגע.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני מבין. זה גאוני!‬
‫שחורים נסוגים כאן, ולבן מבצע אטארי.‬
‫השחור מתחבר, ואז הלבן צריך להתרחב כאן.‬
‫ובסופו של דבר, השחור יזכה בהכרח ביתרון.‬
‫זהו ניסיון מעולה של צ'ו לזכות בניצחון!‬
‫המורה מצליח סוף-סוף‬ ‫לכופף את זרועו של התלמיד!‬
‫אם זה יצליח,‬ ‫צ'ו עשוי להפוך את הקערה על פיה.‬
‫דרושים שניים למשחק גוֹ.‬
‫גאון אחד לא יכול ליצור‬ ‫משחק גוֹ משובח בעצמו.‬
‫המשחק הזה‬
‫ייכנס להיסטוריה.‬
‫לי צ'אנג-הו מכופף בצד שמאל.‬
‫צ'ו 9-דָאן חוסם בהחלטיות.‬
‫פסל האבן מתכווץ!‬
‫אז גם לי צ'אנג-הו הוא אנושי!‬
‫לי צ'אנג-הו פורש!‬
‫צ'ו הון-היון ניצח!‬
‫לי צ'אנג-הו לא ישלים את רצף הניצחונות‬ ‫לאחר הפסד למורה שלו!‬
‫צ'ו הון-היון הצליח‬ ‫לעמוד שוב על רגליו לאחר 15 הפסדים,‬
‫והתגבר סוף סוף על‬ ‫המכשול הענק שהוא לי צ'אנג-הו!‬
‫צ'ו זוכה בפוואנגג'ון‬ ‫ונחלץ מהבצורת של אי זכייה בתארי אליפות!‬
‫שימו לב!‬
‫המלך חזר!‬
‫- מנצח -‬
‫נסיעה טובה הביתה.‬
‫הנה.‬
‫אה, הנה…‬
‫לא חשבתי שראוי לזרוק את זה החוצה.‬
‫זה עדיין שימושי. הנה.‬
‫- מונית -‬
‫לחתוך, להקריב, לכופף,‬
‫אטארי, לכסות…‬
‫- גוֹ: ניסיון למצוא תשובה‬ ‫היכן שאין תשובות -‬
‫- גוֹ הוא מאבק נגד עצמך‬ ‫יולי 1964, צ'ו הון-היון -‬
‫- 16 בנובמבר, 1998‬ ‫אירוע גוקסוג'ון ה-42 -‬
‫הנכם מתבקשים להפסיק לצלם‬
‫ולהתחיל במסיבת העיתונאים.‬
‫כתבים, תוכלו בבקשה לתפוס את מקומותיכם?‬
‫ראשית, "אלוף גוקסו"‬ ‫הפך במובן מסוים לתואר שמייצג אותך,‬
‫ולכן אתה בוודאי מאוד נרגש עכשיו.‬
‫טוב, אתה זוכה בתואר‬
‫ואז אתה מפסיד אותו. כאלה הם פני הדברים.‬
‫כן. אולי זה הגיל שלי, אבל בימים אלה,‬
‫חשוב לי יותר…‬
‫להשאיר אחריי רשימת הישגים יפה‬ ‫מאשר לנצח בתואר.‬
‫מר צ'ו, לאחרונה רכבת על גל ההצלחה.‬
‫האם יש סוד מאחורי זה?‬
‫טוב…‬
‫אומרים שהשמש מאירה‬
‫במלוא עוצמתה לפני שהיא שוקעת.‬
‫אני מניח שההצלחה תדעך בקרוב.‬
‫מה דעתך בעניין, מר לי?‬
‫מאז שהוא הפסיק לעשן,‬
‫הוא הפסיק לעשות טעויות בשלבי הסיום.‬
‫זה בטח היה בגלל הסיגריות.‬
‫תודה.‬
‫לבסוף, תוכלו לספר לנו‬ ‫מה תהיה הגישה שלכם במשחק מחר?‬
‫צ'אנג-הו נוטה לאחרונה לניצחונות קאמבק,‬ ‫ולכן, כנראה, הוא נתן לי לנצח במשחק הראשון,‬
‫אבל אני מתכוון להמשיך מה שהתחלתי‬ ‫ולהפוך את המשחק מחר לשיעור נוסף.‬
‫אני חושב שהפסד אחד הספיק לשיעור.‬
‫אני חושב שרבים שמחים‬ ‫על הניצחון של המורה צ'ו,‬
‫אבל אני לא מתכנן לוותר בקלות‬
‫על תואר האלוף שעבדתי קשה להשיגו.‬
‫צ'אנג-הו, זה שוב אתה?‬
‫כן, המורה.‬
‫ככה זה.‬
‫כזהו המשחק.‬
‫- מושים: לומר את מה שעל הלב -‬
‫- סונג-אוי: לתת את כל הלב -‬
‫ב-17 בנובמבר, 1998,‬
‫החזיר לעצמו צ'ו הון-היון את התואר‬ ‫באליפות הגוקסו שהייתה מזוהה איתו.‬
‫השלג הראשון ירד באותו יום.‬
‫לי צ'אנג-הו שלט בראש‬ ‫זירת הגוֹ הבינלאומית במשך 15 שנה.‬
‫הוא הלך בעקבות המורה שלו ועדיין נחשב‬ ‫לשחקן הגוֹ הטוב ביותר בהיסטוריה.‬
‫המורה והתלמיד עדיין משחקים.‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬