Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Smajli, koliko je 11 puta 12? -To je prelako. 132!
A 25 puta 52? -1300. - Moja mala je genije!
Tatice, jesi li ti dobar ili loš čovek?
Zašto pitaš? -U mom sinoćnjem snu si bio loš.
Koliko sam loš bio? -Udario si me. -Jesam li ikad to uradio?
Nisi. -Eto. -Ali bolelo je.
Znaš šta sam sinoć sanjala? - I da znam, ne bih ti rekao.
Onda ću ti reći. Pomogla sam baki da se okupa.
To je sjajno! -Smajli je tako dobra. Baki će biti drago.
Tatice, imam pitanje!
Koliko je nula plus nula? -Nula. -Nije.
Nula plus nula je osam. Jedna nula je gore, a druga dole.
Je li to, to? -Da, to je ime moje majke.
Ko joj je ostavio cveće?
Mama nije imala drugu porodicu. - Možda su ostavili na pogrešan grob.
Ma, daj! Svi grobovi su označeni.
Sigurno je imala bliskog prijatelja.
Ko bi joj ostavio cveće? -Ja.
Kako bi to mogla da budeš ti? - Onda je to bila Smajli.
Hajde, izvadi sve odjednom!
Takav je običaj.
Je li ovako u redu? - Čekamo te. -Učinimo to.
Prvi naklon.
Drugi naklon.
Treći naklon.
Mama, došli smo kako bismo ti odali počast.
Krenimo.
To je sve?
Mama je mrzela okolišanje. Hajdemo! Nema smisla biti detinjast.
Trebalo nam je sat vremena dovde, a gotovi smo za 10 minuta.
Rugaš se mojoj sestri? - Ne bih se usudio.
Tvoj otac...
Imaš oca, zar ne? - Šta to govoriš?
Mislim na tvog biološkog oca. Mislim da je to bio on.
Nemam oca. Shvati to!
Jeste li završili sa sastankom?
Tatice! Teta te zove! - Nemoj da tvoja sestra vidi ovo!
Evo nas.
Smajli, veži se! -Jesam.
Tatice, ruka ti je puna glista.
Tako izgleda. - Maštovita je na mene.
I na mene! -Molim?
Jesi li ikad videla gliste, Smajli?
Da, kad me teča poveo na pecanje. Čak sam ih dodirnula.
A da? -Da.
Vidiš, Smajli je kao ja. - Usredsredi se na vožnju!
TRADICIONALNI RESTORAN
Zdravo g. Gu. - Zdravo, gđice Beihua.
Jeste li jeli? -Nisam. - Želite li nešto pojesti?
Znate, u današnje vreme se devojke izgladnjuju.
Već ste prilično mršavi.
Prijatno. Moram na posao. -Sigurno nećete jesti?
Vratila si se. -Juče sam uslikala većinu.
Danas još samo nekoliko. - U redu, hajde! -Hvala.
Beli luk. -Hvala. - S njim bude ukusnije.
U današnje vreme samo 50-godišnjaci vole ovu hranu.
Uz nju osećaju nostalgiju.
Mladi ljudi, ne uključujući tebe, naravno, ne vole moju hranu.
Njihov gubitak.
Na primer, ova mlada dama... Super je.
Juče je ceo dan fotografisala. A danas se vratila.
Nažalost, ne voli moju hranu.
Uglavnom, uživaj u jelu! -Hvala.
Možete li dodati korijander? -Da.
Narežite tofu! -U redu.
BEIHUA: OVO JE NAŠA TREĆA SARADNJA, POČASTITE ME PIĆEM.
DANAS SE PRIKAZUJE: "BURNING" LIJA ČANG-DONGA
Pokažite mi svoja stopala! -Zašto?
Samo ih pokažite!
Tipičan čovek iz Pekinga. -Tako je.
Nosili ste iste cipele tri puta zaredom.
Lenje staračke cipele... Lako za čoveka poput mene.
Ne povlačite se, pokažite mi!
Da vidim. Ostanite ovako.
Gđice Beihua, mogu li Vas pitati kako se zovete?
Jedno piće i već se zbližavamo? - Izvinjavam se. -Ne, u redu je.
U redu, ali imam dugačko ime.
Ojang Venhui. -Starija sestra...
Starija sestra? Zar ste pijani? -Ne. Samo...
To ime priliči starijoj sestri. -Priliči starijoj sestri?
G. Gu, zar ste skrenuli od pisanja recenzija hrane?
Priliči starijoj sestri! Svašta!
Kako želite da Vas zovem? -Može Ojang.
Može Venhui. Beihua isto može.
Ako insistirate na "starijoj sestri", mogu da živim s tim.
Šta misliš o meni?
Pa...
Upravo si prešao na "ti". To je korak unapred.
Nisam tako mislio. - A kako si mislio?
Samo bih voleo da znam... U očima mlade dame poput tebe...
Šta misliš o meni?
Sredovečni muškarac. Oženjen ili razveden.
Nisam mislio na to. -"Nisam mislio na to."
Treba ti bolja doskočica. -Izvini.
Prilično si čudan. Ali to nije tako loše.
Kako to misliš? - Nije nepodnošljivo.
Šta je?
To je normalno za sredovečnog čoveka.
Nisam čudan, zar ne? -Nije čudno da me zoveš starijom sestrom?
Jesi li čula za Ojanga Haia? -Naravno.
Bio je moj junak u osnovnoj školi.
Jeste li u rodu?
Misliš da su svi s istim prezimenom u rodu?
Ojang... Najčešće složeno prezime.
Prema popisu iz 2008. postoji 880.000 Ojangovih.
Otad ih se verovatno još razmnožilo.
"Razmnožilo"... Da to nije vulgarno? - Nije vulgarno govoriti otvoreno.
Složena prezimena su misteriozna.
Džuge Lijang. Sima San.
Šanguan Jundžu.
Ksimen King, ženskaroš. - Veoma smešno.
Odakle si?
To je tvoje nabacivanje? Još jedan mali korak unapred.
Nisam tako mislio. Samo sam znatiželjan.
Moj nadimak Beihua trebalo bi da ti nešto govori.
Ne mogu da pogađam u ovom stanju. -Beihua, cvet severa.
Ja sam "Cvet Beidaihea". -Beidaihe.
Mogli bismo jednom da odemo tamo.
Želiš da zuriš u more sa mnom? -Nisam tako mislio.
Prvo pređeš na "ti", onda me pitaš šta mislim o tebi.
Sad me pitaš za rodni grad i predlažeš da ga posetimo zajedno. Šta ti je?
Koji đavo?
Zašto ne koristiš mobilni?
Ne želiš da odaš svoj broj.
Ti si prava misterija.
Halo, ko je to?
Halo! Ovde Gu.
Ko je to?
Vi ne... Pozvali ste pogrešan broj?
Ovde Gu Junlai. Želite da razgovarate sa mnom?
Mislim da imate pogrešan broj. Prekinuću.
Nisi uspeo da dobiješ?
Hej! -Zete!
Kasno je. Još si budan? -Otvori vrata!
Gde si? -Ispred vrata.
U ovo doba noći... -Otvaraj!
Pio si? -Samo da je vidim i idem. - Sutra ćeš. -Samo da je vidim.
Ako probudiš Smajli, tvoja sestra će poludeti.
Odlazi! -Sestro, lako je tebe probuditi. -Pijan si! Odlazi!
Jesi li sad srećan? Odlazi!
Hajde!
Samo si mi ostavio poruku, bez objašnjenja?
Duga priča. -Počni s tim kako si upoznao Gua Junlaia.
To je bilo pre više od 20 godina. -Nemoguće!
Imao sam pet godina, a moja sestra 13. Mama je izbacila Gua Junlaia.
Zna li moja sestra za to? - Nikad joj ne bih rekao to.
Ubila bi me da sazna.
Nastavi!
Malo posle pošto sam oženio tvoju sestru,
Gu Junlai je došao do mene, hteo je da porazgovaramo.
Govorio je o gadnoj naravi tvoje sestre, da je na mamu.
Podstakao me da je tolerišem. Pitao sam ga gde živi.
Rekao je u Beidaiheu i da dolazi u Peking dvaput godišnje.
Zvao me kako bih mu se mogao obratiti u hitnom slučaju.
Ne razumem, zašto ti se obratio?
Najbolje je imati nekoga spolja. -Izdajice!
Ti si mu rekao da je mama umrla? Šta si mu još rekao?
Ne mnogo. Za tvoje venčanje, za Smajlino rođenje. To je sve.
Dolazi u Peking dvaput godišnje. Za tvoj i sestrin rođendan.
Nakratko razgleda i ode.
Uvek dolazi biciklom. To je skoro 300 km. -Zašto?
Ne želi da koristi javni prevoz.
Tražio je da mi daš njegov broj? -Ne.
Smatrao sam da je vreme da ti kažem.
Malo posle majčine smrti, još je jednom došao.
Biciklom? -Da.
Ponudio sam mu da ga odvezem nazad. Nije hteo.
Hteo je da se polako vrati, usput noćeći u hostelima.
Trebala su mu tri ili četiri dana.
Hteo je da te nagovorim da manje piješ.
Ili još bolje, da prestaneš da piješ.
Jedan, dva, tri, četiri, pet, šest, sedam, osam.
Jedan, dva, tri, četiri...
Upravo sam nešto sanjala. Plesao si s nekom ženom.
Tvoji pokreti su bili čudesni.
'Jutro, brate Gu! -'Jutro.
Čeka te neka manekenska tezga? -Ne.
Mesec dana nisam imao tezgu.
Ali moram da ostanem u formi.
Izvinjavam se. - Oprostite, ne vidim iza sebe.
Oprostite, ja sam kriv.
Ne izgledate baš dobro. -Zaista? - Radite što i ja, hodajte unazad!
Podiže duh. -Hvala.
Vruća kafa.
Ove fotografije dobro izgledaju.
Vidi ko ih je napravio.
Jesi li bio unutra? - Gde? -Tamo.
Naravno. Odrastao sam u ovom kvartu.
Kad si došao ovamo? -Ne sećam se, bio sam vrlo mlad.
Najverovatnije dok me tata još nosio.
Koliko je on sada star? -Crkao je.
To je uvredljivo prema tvom ocu.
Pokaži mi stopalo! - Zašto? -Samo ga pokaži.
Imitiraš me?
Tako si sinoć plesao u mom snu.
Znaš da je to kula bez senke? - Šta to znači? -Visoka kula,
ali ne baca senku, bez obzira na to koje je doba dana.
Ma, daj! Mora da baca senku.
Teoretski, da. Ali odavde je ne možemo videti.
Koliko je daleko? -Veoma daleko.
Negde na "Tibetanskoj visoravni".
Šališ se!
KULA BEZ SENKE
Gde ćemo? -Videćeš.
Hajde! Bojiš se?
Imate li rezervaciju? -Ne, ali možemo li prvo da vidimo sobu?
U redu. Kakvu sobu želite? -Videla sam da imate potkrovnu sobu s prozorima.
Možemo li da je vidimo? - Potkrovlje? -Da.
ROLAND BARTES: FRAGMENTI LJUBAVNOG DISKURSA
Slobodna je. -U redu, pogledajmo je. -Naravno.
Ne želiš da pogledaš? -Idi sama. Ako ti odgovara, u redu je.
U redu.
Oprostite, uganula sam članak. Možete li da odete gore sami? -U redu.
Da? -To je moje. -Oprostite.
Volite filozofske knjige? -Je li to problem? -Nisam tako mislio.
Naslov je obmanjujući.
Odakle ste? -Iz malog grada. -Gde?
Znate za Jibin? - Grad ljutih rezanaca!
Većina prvo pomisli na alkoholna pića "Vu Lijang Je".
Kakva je soba? -Nešto je iskrsnulo, doći ćemo drugi dan.
Dobro ste se slagali. - Kako to misliš? -Ti i devojka.
Zgodna je, zar ne?
Je li uvek ovako izgledalo? - Kako? -Malo čudno.
Šta je čudno? -Izgleda previše retuširano.
Sve su ponovo okrečili pre par godina.
Ponovo okrečili... A iznutra?
Mogli bismo kod mene. -Samo sam bila znatiželjna. Zašto bismo išli kod tebe?
Ne želiš da pogledaš unutra? - Kako je? -Sve je belo.
Beli zidovi, bele pločice. Liči na... -Liči na šta?
Na šta liči?
Ovo izgleda netaknuto. - Pre ili kasnije...
Ovo je hram "Guanđi"? -Da.
Gde ćeš?
Za šta se najbolje moliti u ovom hramu? - Za brak. -Molio si se ovde? -Nisam.
To objašnjava tvoj razvod. -Kako znaš da sam razveden? -Pretpostavljam.
Vratili ste se! Želite potkrovlje?
Lične karte, molim. -Ličnu.
Hvala.
Ja ću nas prijaviti, on može da ide gore. -U redu.
Ključ! Idi gore!
Halo! Šta ima, tata? Mama je opet ljuta na tebe?
Da, na poslu sam.
Gospođice, Vaša lična. -Ne mogu sada da pričam. Ćao.
Drugi ključ.
Je li moj dečko prestar? Prilično očigledno, zar ne?
Izvukla sam deblji kraj.
Zaljubljen si u sebe? -Molim? - Zuriš u svoj odraz u ogledalu.
Nije li to samoljubivo? - Onda ću zuriti u tebe.
Radije zuri u ogledalo. - Tvoj je odraz u ogledalu.
Želim da te poljubim. Smem li?
Šta to radiš? -Bez gledanja. I bez jezika.
Ja ljubim tebe, a ne obrnuto. Zapamti to!
Obziran si. -Molim? - Žvakao si žvaku?
Zar ćeš ceo dan sedeti ovde?
Ne želim to da radim. Smeta li ti to? -Što to da radiš?
Ne glumi da ne znaš. - Šta sam sad uradio?
Samo želim da mirujem. Ništa da ne radim.
Podsećaš me na nekoga. -Na koga?
Neću ti reći.
Sve belo...
Beli zidovi, bele pločice. Kako si rekao da izgleda tvoj dom?
Kao bolnica.
OPROSTI, ZETE, SPAVAŠ LI?
ZNAŠ LI KOLIKO JE SATI? KOJI TI JE ÐAVO?
Kontrola brzine za 700 metara.
Ne znam šta je to, ali ne mogu da zaspim.
DOLAZIM U BEIDAIHE.
Halo! Ovde Gu. Ko zove?
Jeste li pozvali pogrešan broj? Zovem se Gu Junlai.
Jesam li Vam potreban?
Žao mi je, prekinuću.
Vraćam se u podne. Nemam mobilni.
Ako je važno, pokušajte ponovo danas popodne!
Žao mi je, prekidam.
Idemo da se nađemo s njim? - Ne, prerano je i pada kiša.
Ti retko posećuješ, a ja sam retko slobodan.
Možda mogu da organizujem drugi put, g. Hou. Vreme je...
Gđo Hua, uzorna ste supruga. Predobri ste prema g. Huau.
Ali to kako Vas tretira...
PREMOTAVANJE...
Mrzim taticu! I prošli put je kasnio. Šta se dogodilo?
Tata te voli najviše na svetu. - Zašto onda nije ovde?
Šta je? -Moja velika glava! Ne bojim se kiše!
Velike glave se ne boje kiše. - Pada ceo dan, ali imam glavu.
Pada ceo dan, ali imam glavu. -Smajli!
Zdravo! -Smajli! Izvini što kasnim.
Zete, dugo čekaš? - Ćerka te ne voli. -Volim!
Uzrujan si? - Neka ujak vozi!
Idemo iza.
Tatice... -Skini ruksak. -Pitaću te nešto, da vidim znaš li.
Velika glava ne boji se kiše. - Velika glava ne boji se kiše.
Pogodi! -Šta dalje? - Kiša pada ceo dan...
Ali imam glavu! - Ali imam glavu!
Ja ću pobediti. -Koliko je sedam plus osam? -Pet...
15! -Kako si znao da ćeš pobediti? -Ne tako brzo!
Šta je? -Izvini, u žurbi sam zaboravio da sipam gorivo.
U redu, ali sledeći put mi javi!
I prestani da zoveš usred noći. -Potrudiću se.
Gde si išao?
Zašto si Smajli za rođendan dao zmaja?
Dobila je šta je želela. -Tatice, hoćeš li danas večerati kod mene?
Kod tebe? -Da! Tetina kuća je i moja kuća, zar ne?
Naravno. -To je moja devojčica!
Tata ima posla, pa večeras ne mogu da dođem.
A za vikend? -Svakako.
Hajdemo da puštamo zmaja! - U redu, hoćemo.
Pet plus osam. -Tri...
Ðađa, danas paziš na radnju? - Da, baka obavlja svoje poslove.
Stvarno želiš da platiš? -Naravno.
Zgodnim tipovima poput tebe ne naplaćujem.
Ne možeš da se oslanjaš samo na izgled. -Misliš?
Možemo li se uslikati? -Zašto ne?
Ličiš na jednog od mojih idola. -Na koga?
Rujuičija Sakamota.
Brate Gu! Ovde je preteško zaraditi za život.
Svuda je teško.
Oprostite, brate Gu... Još Vam dugujem stanarinu za prošli mesec.
U redu je. Platićeš mi kad budeš imao nešto novca.
Brate Gu...
Stvarno ste dobar čovek.
Čemu ovo služi?
To je mikrofon. Za pevanje pesama.
Ustani! Ustani!
Psuj na dijalektu tvog rodnog kraja.
Psuj!
Brate Gu... Ne znam kako.
Učini to i znaćeš!
Vang Ćaočuan!
Pravi si gad!
Bezvredno govno!
Ti si...
Ćaočuan... Ne psujem zapravo Vas.
Ne radi se o Vama. Samo želim da učinite pravu stvar.
Plata za onu tezgu kasni tri meseca!
Doneću ti ulja. Ne možeš da živiš samo na instant rezancima.
Brate Gu...
Mogu li da Vas zagrlim?
Šta je s našom družinom? Svi su mrtvi?
Okupili smo se pre nekoliko godina, ali svaki put nas je manje.
Ističe nam vreme. -To je depresivna perspektiva.
Reći ću nešto iskreno. Stvarno se divim Guu.
Šta ti je? Zašto bih bio vredan divljenja?
Pogledaj se. Kao prvo, uživaš u samačkom životu.
Nemaš šta da radiš po ceo dan. Nikad nisi u žurbi.
Otmen si, čak i u poređenju sa mnom.
Kao drugo, pogledaj nas ostale. Ko još nije razveden?
On je izuzetak. Još je oženjen. Zbog ta dva razloga ti se divim.
Imaš nekretnine, moćan si, a plačeš?
Zašto plačeš? -Premda je bogataš, može da plače, u redu?
Isplači se! Plakanje je osnovno ljudsko pravo.
Brate... Razveo sam se četiri puta.
Moji su preci sigurno ljuti. Profesionalni sam rastavljač.
Kako otrcano!
Prestani da se zezaš! Svi ste razvedeni.
Ali ova stara devojka nikad se nije udavala.
Ne brini. Naći ću ti dobrog muža.
Ona je bila cvet naše družine. -Zajebi to!
Sada sam naborana, stara ženska.
Hajde, nazdravimo za samački život!
Za samački život!
Šta to radiš? - Iskreno, i ja sam razveden.
Kad se to dogodilo? - Pre dve godine.
Pas koji grize ne laje. Ti uopšte nisi lajao.
Jeste li ikada videli kako čovek grize psa? Večeras ću vam pokazati.
Gde ćeš? -Da pričam s tvojim bratom. -Vau! Vau!
Dok laješ, ne mucaš. - Ma daj, to je samo jedna reč.
Dongdži... Tvoja sestra... Je li u redu?
Sediš pored nje. Pitaj je sam. -Kako?
Ne misliš da je čudno? Super je, a sama je.
Možeš li da veruješ?
Razveden si, zar ne? Možda da vas dvoje pokušate.
Pričaš gluposti. Kad si naučio tako da govoriš?
Gu!
Vidi ko je ovde!
Stari Mu! -Sin zove oca!
Sinovi moji, svi ste se okupili danas?
Hrpa gubitnika! - I ja, "preostali cvet".
Kad se vraćaš u Peking? Šta je toliko dobro u Parizu?
Star sam, zašto bih se vraćao? - Nisi dolazio 30 godina.
Imao si san o povratku kući.
Na našoj zadnjoj večeri u Parizu
govorio je o detinjstvu u Pekingu. - Mu, ako ne budeš dolazio,
ne samo da ćeš zaboraviti Peking već će Peking zaboraviti tebe.
U redu. Pokažite mi šta pijete!
Čekaj!
Vidi! Najbolji!
Do đavola, "Ergoutou"! -Vidiš? - Zaboravili ste odakle dolazite?
A ti baš znaš odakle dolaziš!
Pišeš li i dalje pesme?
Ne. -Mu, otpevaću ti pesmu. -Poludeo je.
"Došla je zima sa ledom i snegom,
ali moje se srce ne menja poput godišnjih doba
vreme će doneti novu odeću, ali moj je teret isti.
Opraštam se već 14 godina, imam osmeh starca.
Drugi jezik i druga boja kože, veoma daleko.
Čekaćemo te, ma gde god bio
Daljine ne razdvajaju bliske prijatelje.
Ostavi sve sa strane, osećaj se kao kod kuće.
Koliko uspomena muzika budi?
Bezbroj reči spaja se s bezbroj mesta.
Pobedio ili izgubio, prijateljstvo će to podneti
Peking te pozdravlja, ponovo te grli.
Vekovi genijalnosti, nikad zasenjene.
Peking te pozdravlja, sanjajmo zajedno!
Tako smo dugo razdvojeni, sada smo srećno ujedinjeni.
Proleće dolazi posle zime, sunce topi daljine.
Braća ti se pridružuju na toplom čaju i vinu"
"Peking te pozdravlja, ponovo te grli
mesto razvoja i životne snage"
To je Vaša kćer? Preslatka je!
Zahvali se. -Hvala. -Nema na čemu. Koliko imaš godina?
Četiri. -Četiri godine! Predivna si. -Zahvali se divnoj gospođi.
Hvala. -Nema na čemu. Mogu li Vas nešto pitati? -Pitajte.
Je li Vam ona biološka kćer?
Kog đavola hoćete? - Ništa, samo sam znatiželjna.
Jeste li poludeli? "Samo ste znatiželjni"? Mi smo porodica!
Pitate je li to moje dete? -Zaustavite voz!
Hajdemo! -Šta to radiš? Zašto silazimo? Ona bi trebalo da ode!
Hajdemo, draga! - Koji ti je đavo?
Poludela je!
Pet, šest, sedam, osam. Jedan, dva, tri, četiri,
pet, šest, sedam, osam.
Jedan, dva, tri, četiri, pet, šest, sedam, osam.
Ovde se nalazi gnezdo. Ovde je već godinama.
Tu si. -Dugo se nismo videli, Nan Ði!
Molim? Upravo si bila ovde.
Gu, mogu li te nešto pitati? -Šta je?
Zašto ste se razveli? - Doneću ti kafu. -U redu.
Iz poštovanja. -Poštovanja?
Oboje smo bili previše pristojni da to uradimo.
A onda... Vreme za razvod.
Mislim da se previše mojih romansi temeljilo na previše pristojnosti.
Tako je. -Šta je?
Sinoć sam te sanjala. Izgledao si isto kao sada.
Zašto me stalno sanjaš? - Ti mene ne sanjaš? -Ne.
Onda sam gubitnica. Ako nekog mnogo gledam po danu, sanjam ga.
Hvala. -Zbog čega? -Što me sanjaš. -Baš si pristojan!
Šta misliš o Nan Ði? - Molim? -Šta misliš o njoj?
Nan Ði... Čudno ime, zar ne?
To joj je nadimak. - Koje joj je pravo ime?
Pitaj je sam.
Kako ste se vas dve upoznale?
Moja prva ljubav je živela u Parizu.
Oni su bili cimeri.
Možda i više od cimera?
Previše si maštovit. - Sjajni ste otac i kćer.
Molim? Otkad smo nas dvoje otac i kćer?
Neko je rekao da joj izgledaš kao otac. -A ti mi izgledaš kao majka.
Dakle, lepo se slažemo.
Zašto si otvorila studio ovde?
Blizu je "Bele Dagobe". - Sviđa ti se "Dagoba"?
Moji preci su je izgradili.
Iz dinastije Juan? -Stvarno?
Izmislila sam to.
Gde si bio juče? Nisi mi odgovorio na poruke.
Otišao sam do Beidaihea. -Zar nisi rekao da bi trebalo da idemo zajedno?
Sledeći put. -Hteo si da te vodim tamo.
Nisam ja na gubitku. -U redu.
Moram da idem, vidimo se. -Gde ćeš?
Zdravo. -Vratili ste se, gospođice! -Da.
CENTAR ZA SOCIJALNU POMOĆ "ČAOJANG"
Šta Vam treba? -Ja sam s onom mladom ženom.
Aha, zajedno ste. Jeste li u rodu? -Ja sam joj otac.
Otac? Blago Vama s takvom kćerkom.
Kako to mislite? -Ona već dugo volontira ovde.
Dolazi ovamo godinama. - Mogu li da uđem? Ili da čekam ispred?
Nema potrebe, uđite! -Hvala.
SRODNE DUŠE DONOSE NADU
Otpevajmo ponovo, otpočetka! Krenimo!
Stvarno me iznenađuješ. -Čime? -"Nije teško učiniti dobro delo.
Teže ih je činiti ceo život."
To je rekao predsednik Mao. -Samo volim decu. "Teže je ceo život."
Nije lako, nije lako.
Išao si u Beidaihe. - Zar to nije tvoj rodni grad?
Dugo nisam bila tamo. - Koliko dugo? -Od pete godine.
Otad se nisam vraćala. -Mislio sam da ti porodica i dalje živi tamo.
Kad sam imala pet, preselili smo u Guangdong.
Ali čudno je... Kad me pitaju odakle dolazim,
uvek kažem Beidaihe. - Ne govoriš kantonskim dijalektom.
Ne govore samo Pekinžani mandarinski.
I južnjaci govore mandarinski!
Ali govore li Pekinžani kantonski? Ako smem da pitam.
Čudno je čuti kako govoriš kantonski! -Jesi li se uplašio?
Ovaj autobus završava sa smenom. Premestite se u autobus iza ovog.
Nije li ovo neudobno? -U redu je.
Priđi bliže! -Molim? - Stavi ruku oko mene!
Prokleti perverznjak!
Skidaj odvratnu ruku s mene! Bolesniče!
Zaustavite autobus! Ne otvarajte vrata!
Znaš kakav je bio moj otac? - Zašto me odjednom to pitaš?
Kakav je bio? -Poput čoveka kojeg si upravo videla.
Kojeg čoveka? - Zlostavljača u autobusu.
Kad sam imao pet godina, u oktobru te godine,
moj otac je zlostavljao ženu u autobusu.
Sranje! -Seksualno napastvovanje. Sramota!
Mama je rekla da je to gore nego da je optužen za ubistvo.
Izbacila ga je iz kuće. Više nam se nikad nije smeo približiti.
To je mogao da bude nesporazum. - Tata je to čvrsto poricao,
ali žena je bila sigurna da je to bio on.
Dobio je godinu u logoru. Više nikad nismo čuli za njega.
Kakav je tvoj otac bio? - Kakve to veze ima s tobom?
Samo sam znatiželjan.
Iskreno, nisko rangirani prodavac. Sada je u penziji.
Mama mu po ceo dan naređuje. -To zvuči divno.
Nemoj me fotografisati! Pokušavaš da mi ukradeš posao.
Kradeš mi posao!
Daj da vidim!
Izgledam kao huliganka. - Prilično je tačna, zar ne?
Valjda jeste.
Ne moraš da platiš. -Ha? -Ne moraš da platiš. Još imaš na računu.
Uzmi! -U redu, staviću to na tvoj račun.
Mislio sam da ne pušiš. - To je za prijatelja.
Moram da idem.
Treba da nabaviš pametni telefon. Više niko ne koristi gotovinu.
Razmisliću o tome. -U redu.
Zdravo, ujače iz Pekinga!
A ti si? -Ja sam Ðinzi! -Ðinzi...
Dugo smo bili susedi. Ðinzi, ćerka starog Lija.
O, Lijeva kćer! Kako ti je tata? - Dobro, ali zaboravan je.
Ponekad zaboravi i vlastitu kćerku.
Tako to bude kad ljudi ostare.
Ko je ovo? -Moj muž. - Zdravo, gospodine!
Izgleda ti kao otac. -Tražila sam takav tip muškarca.
Pokazujem mu gde sam odrasla.
Želite li ući? -Ne. Samo sam Vas htela videti, imamo drugog posla.
U redu.
Kako tužno! -Zašto? -Nema dece. Ceo život živi sam.
Je li to toliko loše? - Koji ti je đavo?
Šta ti pada na pamet?
"Ovo je Peking u 16.08 časova.
Oštar, dugačak zvižduk voza.
Zgrada pekinške stanice trese se bez upozorenja.
Potresena, gledam kroz prozor ne znajući šta se događa.
Srce me boli.
Mora da mi je kroz srce probodena majčina igla za šivenje.
U tom trenutku se moje srce pretvara u zmaja.
Vezana za njene ruke,
uzica se steže, gotovo puca.
Moram da provirim glavom kroz prozor voza.
Tek sada...
Tek u ovome trenutku,
počinjem da shvatam šta se zaista događa.
Oproštajni pozdrav odneće železničku stanicu.
Peking mi je i dalje pod nogama,
ali polako počinje da nestaje.
Još jednom mašem Pekingu.
Želim da je zgrabim za okovratnik i kažem joj:
"Pamti me zauvek, majko Pekinže!"
Naposletku sam nešto uhvatio.
Nebitno čija je to ruka, nikad je neću pustiti.
Jer ovo je moj Peking.
Moj Peking, poslednji put."
Venhui? Kako su tvoje deonice? -Nemojmo o tome!
Deonice padnu, meni pritisak skoči.
Upozorio sam te, ali si svejedno uložila.
Lako ti je sada da mi kažeš.
Je li tvoj brat našao devojku?
Koga je briga? Verovatno mu je previše dosadno.
Nikakav trač? Ništa nemaš da mi kažeš?
Ćuti i usredsredi se na kuvanje.
Nije te briga ni za koga od nas. -Nije me briga ni za koga osim za Smajli.
Smajli, kad je ovo označeno? -Prošlog septembra.
Proverimo koliko si sada visoka.
Dosta si porasla. -Ma, daj!
Stani uspravno!
Da vidimo koliko si sada visoka. -Jedan, dva, tri.
Dva. -Samo dva centimetra.
Dva, tri centimetra. - Neka budu tri.
Tatice, jednog dana ću biti viša od tebe.
Da vidimo.
Imaš manje od metar. A vidi mene!
Imam 120 cm. - Imaš 120 cm!
Smajli je puno, puno viša od tate.
Tatice, koliko je mama visoka?
Ona je visoka 165 cm. - Koliko je to više od mene?
Viša je od Smajli oko 40 cm. -40 cm...
Da ti pročitam još jednu pesmu? -Viši si 40 cm, zato pročitaj stranicu 140.
Kakav način odabira! -30... -Da vidimo koja je pesma na stranici 140.
"Buket". "Između mene i sveta.
Ti si uvala, jedro. Odani kraj užeta."
Smajli. -Da? -Dođi da jedeš s tatom. -Evo me!
Sedi na stolicu! - Nisam više malo dete!
Smajli može da sedi gde god želi.
Evo me.
Nema čitanja dok se jede! - Nema čitanja dok se jede!
Kad je naučila da priča poput tebe? -Uvek mene kriviš.
Tata, čula sam da si nekad bio pesnik.
Da, tvoj tata piše pesme. Evo jedne koju je napisao...
"Tamne mi noći daju par tamnih očiju,
ali ja njima tragam za svetlošću."
To je napisao Gu Čeng. - Ne možeš da prevariš Smajli.
Niko se ne može setiti pesama tvog oca.
Tatice, dugo nisi jeo ovde. -Stvarno?
Da. Tatica ima mnogo posla? -Da. Najzaposleniji je čovek na svetu.
Mojim kolegama se sviđaju tvoje recenzije na društvenim mrežama.
Isprobavaju restorane o kojima ti pišeš.
Jedeš u njima? To je sve samo reklama.
S mojim tatom nema zajebancije!
Smajli, ne psuj! -To je naučila od tebe. Ne poriči!
Ko je bila ta devojka?
Koja devojka? -Ona s kojom si bio u ulici Vusi.
Nikad te nisam videla srećnijeg. Fotografisali ste se. -Radimo zajedno.
Ona radi fotografije za moje recenzije. -Fotografije su sjajne!
Tata ima devojku! -Čak skida i tvoj naglasak!
Bez greške! -Bez greške!
Jednom je došao u Peking,
istražio je pozornika koji se bavio njegovim slučajem. -Zašto?
Hteo je da razjasni neke stvari. Rekao je da je pozornik drag čovek.
Zar nije dobio godinu u logoru? - Tvoj otac je negirao optužbu.
To je tada bio ozbiljan zločin. Pozornik je bio blag prema njemu.
Zar nije pio? -Jeste.
Zato mu je bilo teže da pobije optužbu.
Bilo je to "uznemiravanje pod uticajem".
Jesu li se ikad susreli uživo?
Pozornik je rekao da je žena pokušala da ga nađe.
Nije bila sigurna da je počinilac tvoj otac.
Ali tokom rekonstrukcije nije znala šta se događa
i odmah je optužila tvog oca.
Bilo joj je krivo i pokušala je da kontaktira sa tvojim ocem.
A onda? -Nisu mogli da ga nađu, pa su pozvali tvoju majku.
Ona je samo vikala da su odavno razvedeni i da je više ne zovu.
Dakle, moj otac se nikad nije suočio s tom ženom?
Dok je tvoj otac potražio pozornika, žena je već bila umrla.
Tako se to završilo. -Ja sam se našao s pozornikom. -I?
Dementan je. -Zašto mi nisi ranije rekao?
Tek sam saznao. Nisam mogao ništa da kažem, a da ne proverim.
Odgovaran sam za tvoju porodicu.
Sada sve znaš.
Moja sestra... Videla nas je zajedno u ulici Vusi.
I? -Ti i ona imate isto ime.
Venhui. -Da.
To objašnjava sve.
Napustila si Beidaihe s pet godina. Koliko je prošlo?
20 godina.
Pretpostavljam da se ne sećaš svog doma.
Sećam se. Jasno ga se sećam.
Kakav je bio?
Potpuno drugačiji od tvog. -Molim?
Nije bio poput bolnice.
Vidiš to? -Šta to? - Čovek pušta zmaja.
I? -To je moj otac.
Hajdemo da ga pozdravimo! -Nemoj!
Idem. -Ako učiniš to, odlazim. -Onda idi!
Zdravo. -Zdravo.
Zvučite kao Pekinžanin. - A ti? -Rođena sam ovde.
Ali preselila sam se u Guangdong kao dete. -Ovde si rođena?
Guangdong je daleko, nikad nisam bio tamo.
Smetam li Vam?
Ti si fotografkinja? - Moglo bi se reći.
Ako ti budem smetao, samo reci! Zmaja mogu da puštam bilo gde.
Previše ste pristojni. -Ti prema meni nemoj biti previše pristojna. -Neću.
Kada ste prvi put puštali zmaja? -U svojim tridesetim.
Pošto sam dobio sina. Tražio sam načine da se igram s njim
i izabrao sam puštanje zmaja. -Zašto baš to?
Tada smo živeli blizu Tiananmenskog trga.
Tamo bi se uveče mogli videti raznorazni zmajevi u vazduhu.
Osetili biste vetar u zmajevoj uzici. Zabavno je.
A Vaš sin? Je li i on voleo da pušta zmaja?
Ne znam. Možda ne toliko.
Ali ja sam se navukao na to. -Vidim.
Tamo je, pored brodogradilišta, bilo sirotište.
Znam, davno su ga premestili.
Čujem da će ga srušiti.
Poslata sam tamo posle rođenja.
S pet godina me usvojila porodica iz Guangdonga.
Mogu li da Vas pitam čime ste se bavili?
Bavio sam se abakom. -Molim?
Bio sam računovođa.
Reci mi iskreno. Nema smisla išta negirati.
Stvarno je nisam pipnuo.
Zar se nisi mogao nagoditi? -Da.
Ali nisam mogao da priznam nešto što nisam učinio. -Zar nisi pio?
Jesam. Ali svejedno, nisam takav čovek.
Podnosiš li alkohol? -Ne baš.
Pio si.
Sećaš li se šta se dogodilo?
Ne baš bistro.
Vrtelo mi se. Ne sećam se. -Eto ga na!
Niko te nije terao da lažeš. Samo moraš da zaviriš u svoju dušu.
Možeš li iz dubine duše reći da nikad nisi osetio taj nagon?
Duboko u duši... Ne mogu zasigurno reći
da su moje misli uvek bile čiste.
Što više budeš istraživao svoju dušu, više ćeš se menjati.
Vrati se! Nastavi s ispovedanjem.
Koliko je sati?
Hvala ti što si me posetio.
Šta misliš o mami? - Zahvalan sam joj.
Da me nije izbacila,
ti i tvoja sestra ne biste imali živote koje danas imate.
Ne misliš da je bilo nepravedno?
Nepravedno... Previše.
Nije dobro piti. I ti bi trebalo manje da piješ.
Tata, voliš li plesanje u paru?
Volim da ga gledam, ali ne i da plešem.
Tata, možeš li da ustaneš?
Tata, vene ti izgledaju kao gliste.
To si govorio kad si bio mali.
Tata, Smajli me podseća na tebe. -Molim?
Dobro joj ide matematika.
Tata, zašto nemaš mobilni?
Fiksni mi je dovoljan. Ne treba mi mobilni.
Tata, voliš li Šanguan Jundžu? -Da.
Zašto si odlučio da živiš ovde?
Dok si učio da hodaš, doveo sam te ovamo.
Nije ni čudo! - Molim? -Ništa.
Još nisi mogao da sklopiš pune rečenice.
Ali onda si video more i rekao si te reči jasno i glasno:
"Ovo je moj dom." To me zapanjilo. -Zato si ovde?
Halo? Zašto me odjednom zoveš?
Jesi li u blizini? U redu. Izaći ću.
Retko dolaziš. Šta je? Razgovarajmo unutra.
Ne, ne želim da ljudi svašta govore. -Preterano si oprezna.
Nisi li u školi bio najbolji prijatelj s Muom?
Da, i? -Je li ti rekao da smo se spetljali?
Pa... Ne sećam se detalja.
Držao je to u tajnosti.
To se dogodilo pre njegovog odlaska u Pariz.
Vas dvoje biste bili sjajan par. Zašto nisi pošla za njim?
Za njim?
Bio je kukavica. Nemam dobro mišljenje o njemu.
Da razgovaram s njim u tvoje ime? -Šta tu ima da se kaže?
Došla sam da ti kažem da je jutros počinio samoubistvo.
Kako si se vratila? -Vozom. - Jesi li uzrujana? -Nisam.
Zašto si izašao tako obučen? - Svratila je stara školska koleginica.
Ispratio sam je i odmah došao ovamo.
Osloboditi svoj duh? - Lu Ksun je nekad živeo ovde.
U ovoj zgradi.
Koje njegovo delo je imalo najveći uticaj na tebe?
"U mom dvorištu postoje dva drveta.
Jedno je drvo žižule, a drugo je isto drvo žižule."
"Jesenja noć" Lua Ksuna.
TRAŽIMO TALENTOVANE LJUDE IZ KINE
Tata, ne požuruj me, želim da gledam!
Tata, zar ovo nije bio sjajan potez?
Hej, momci, zar ova devojka nije divna?
Povela je tatu da gledaju šah. Da su naše žene ovde,
psovale bi nas. - Mlatila bi te papučom.
To je sigurno. -Ne, nisam njen otac.
Tata, šta to govoriš? - Čoveče, preteruješ!
Kćer očigledno voli da gleda šah. Ako ti ne voliš, nije problem.
Ali ne možeš da se odrekneš svoje kćeri. Divna je, zar ne?
Kakav si ti to čovek? - Ne podnosim takve tipove.
Nikad me nisi hteo. Sad si me konačno priznao,
ali uskraćuješ mi? - Kakav je to čovek?
Pokvarenjak! To se odmah vidi. Zar ne?
Izgleda kao taj tip čoveka.
Dosta! Ponekad se tako osećamo. Ja to veoma dobro znam!
Mlada damo, idi sa svojim ocem!
Ako ne želiš da gledaš, hajdemo!
Momci, koji vam je đavo? Bolje pogledajte sebe!
Odnosite se dobro prema svojim ženama i deci.
Igrajmo šah. -Hajdemo!
DOMAĆA KUHINJA
Ljutiš se na mene? -Ne.
Ali ljutiš se! -Nema veze.
Dobra si glumica.
Izvini! -Zaboravi!
Nisam navikao da mi pokazuješ poštovanje.
U redu. Otiđimo iz pristojnosti.
Otišao sam do zgrade koju si spomenula. Napuštena je.
Jesi li stao pred divlji cvet? -Kako si znala?
"Beihua". Cvet Beidaihea. - O čemu to govoriš?
Sigurno si me potajno posmatrala.
Tvoj otac. Prilično je uljudan.
O čemu ste razgovarali? - Ni o čemu posebnom.
Gledala sam ga kako pušta zmaja.
Ali način na koji je on uljudan je drugačiji od tvog.
Nemoj previše da piješ!
Ako nastavim da pijem, možda zaplačem. - Je li se danas nešto dogodilo?
Nešto dobro.
Dok sam bila kod mora, pozvala me moja prva ljubav.
Iz Pariza? -Da.
On mi je ljubav iz detinjstva.
Pre par godina me prevario i ostavio.
Obećala sam sebi da ga više nikad neću videti.
Ali onda me pozvao.
U suzama, sav potresen. Rekao je da mu je devojka pobegla s drugim.
Ostani pribrana!
Hteo je da mu budem devojka za utehu! Do đavola s pribranošću!
Uopšte nema poštovanja.
Rekao je da bi trebalo da se pomirimo. -Šta si mu odgovorila?
Složila sam se s njim, glupača!
Upravo putuje ovamo. Sutra sleće u Peking.
Trebalo bi da razmisliš o tome!
Možda nisam spomenula, ali on je siroče.
Siroče? -Da. Siroče!
Ti i ne znaš šta je siroče, zar ne?
Gde su naše senke? - Senke? -Pogledaj!
Mačka ima senku.
Ulična svetiljka baca senku.
Ali gde su naše?
Možda... Možda su naše senke ostale u Beidaiheu.
Mogu li da te zagrlim?
Smajli, nedostaje ti mama! Zašto je onda ne posetiš?
Možda sam videla stvari koje mama nije htela da vidim.
Zašto govoriš tako tajanstveno? - Zanima te šta sam videla?
Ne. -Verujem baki. - Šta je baka rekla?
Baka mi je rekla da uvek budem dobra prema tati.
Dobar savet! -Tatice, leti li moj zmaj više od ostalih?
Da. Smajlin zmaj uvek leti više od drugih.
Odmotaj uzicu i pusti da leti još više. Da, polako.
Želim vam oboma iskrenu sreću. -Sestričino, voliš da se šališ!
Jesam li se šalila?
RETROSPEKTIVA ŠANGUAN JUNDŽU
Šta je s Ojang? Nisi je zvao? -Mlada je.
Verovatno ima svog posla.
Misliš da sam ja stara? - Izvini, nisam tako mislio.
Kako si onda mislio?
Jutros je svratila. -Sama?
Ne. S prijateljem iz Pariza.
Sa svojim bivšim dečkom. - Glasine se brzo šire.
Čuo sam da ti je njen bivši bio cimer.
Mogu li da te pitam nepristojno pitanje?
Može pristojno?
Jeste li spavali zajedno?
Skoro. -Izvini.
Moji preci su stvarno pomogli da se izgradi "Bela Dagobu".
Nisam se šalila.
Nan Ði ti je nadimak. Kako ti je pravo ime?
Siđin Gaova.
Onda si Mongolka.
Ovde smrdi na alkohol. Zašto još spavaš?
Sestro... Zašto si ovde?
Imam novost za tebe. -Šta je?
Smajlina mama je u bolnici. -Čuo sam.
Potvrdili su da je rak. -Rak?
Četvrti stadijum. Trebalo bi da je posetiš.
Sinoć sam sanjala Gua Junlaia. Zalivao je naše drvo.
Pre incidenta, smatrala sam ga najboljim ocem na svetu.
Jesi li razmišljala o oproštaju?
Da pre nije bio toliko dobar, razmislila bih.
Ne znam kako da se izrazim.
Zbog toga sam izgubila veru u ljude.
Ne znam zašto, ali osećam da sve više postajem kao tata.
Previše razmišljaš. Moraš da budeš jak!
Sestro... Želim da te zagrlim.
UNIVERZITETSKA BOLNICA U PEKINGU
G. Gu! -Da.
Ja sam Džang Ksinmin. Uđite, molim Vas!
Došao si! Napolju baš veje!
Video sam tek kad sam krenuo ovamo. Hladno vreme za proleće.
Kako si? -Dobro.
Ovo je Džang Ksinmin. - Upoznali smo se.
Možeš li nakratko da izađeš? Želim da pričam sa Smajlinim ocem.
U redu.
Kako je Smajli? -Dobro.
Mogu da je dovedem sledeći put. -Nipošto.
Drago mi je da je kod tvoje sestre.
Hajdemo negde gde ima više svetla. Mogu sama.
Ležim po ceo dan.
Sedi!
Mogu li ti kako pomoći? - Opet si previše pristojan.
Pre neki dan sam čitala tvoje članke. One o hrani.
Talentovan si. - Pišem o nebitnim stvarima.
Pišeš li i dalje pesme? -Nisam dugo.
Sada se bavim samo hranom. - Nema ništa loše u tome.
Šteta što nemam apetita!
Gu Čeng je rođen ovde, znaš? -Znam.
I ti si rođen ovde.
Nažalost, ja ću ovde umreti.
Nemoj previše da razmišljaš! Nastavi s hemoterapijom, ima nade!
Još uvek živiš u maminoj kući? -Da.
Tada sam te žestoko napala.
Izbacila sam te.
Jesi li dobro finansijski? -Nije loše.
U maminoj sam staroj sobi. Druga soba je iznajmljena.
Neću izgladneti, ne brini!
Ponovo si previše pristojan.
Previše pristojnosti gradi zid između ljudi.
Daj mi svoje naočare. - Molim? -Daj mi ih!
Ja sam tebe prva prevarila, jesi li znao to? -Znao sam.
Je li te bilo briga? - To je stvar prošlosti.
To više nije bitno.
Ali meni je bitno.
Kad sam bila trudna sa Smajli, nisam te volela.
Zato, kad se rodila, ni njoj nisam mogla da dam svoju ljubav.
Ja sam loša majka.
Hvala ti što si je posetio. -To mi je dužnost. Kažu da podučavaš korejski.
Da, korejski. -Čujem da bolje govoriš korejski nego kineski.
Dobro govorim kineski.
Možeš li reći nešto na korejskom? Makar jednu reč.
Zašto? -Samo želim da čujem.
"Sarang". - Šta to znači? -Ljubav.
Sa... -Sarang. -Sarang.
Idem.
Čekaj!
Postoji reč na ujgurskom koja zvuči identično.
Šta ona znači? -Budala.
MEDIATRANSLATIONS