Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Smeška, koliko je 11 krat 12? - Preprosto, 132.
In 25 krat 52? -1.300. - Moja punčka je genij.
Očka, si ti dober ali slab človek?
Zakaj? - Sinoči si bil v mojih sanjah slab.
Kako zelo slab sem bil? -Udaril si me. - Pa sem kdaj to naredil?
Nisi. -Vidiš? - Ampak bolelo me je.
Veš, kaj sem sanjala? - Četudi bi vedel, ti ne bi povedal.
Potem ti bom pa povedala. Babici sem pomagala, da se je okopala.
To je krasno. - Zelo je pridna. Babica bo vesela.
Očka, vprašanje imam.
Koliko je nič plus nič? - Nič. -Ni.
Nič plus nič je osem. Ena ničla je zgoraj, ena pa spodaj.
Je to to? - Ja, to je ime moje mame.
Kdo ji je prinesel rože?
Mama ni imela drugih sorodnikov. - Mogoče so jih dali na napačen grob.
Kje pa. Vsi grobovi so označeni.
Gotovo je imela dobrega prijatelja.
Kdo bi ji prinesel rože? - Jaz.
Kako bi to lahko bila ti? - Potem je bila Smeška.
Izvleci vse naenkrat.
Tako narekuje običaj.
Je tako v redu? - Čakamo te. -Dajmo.
Prvi priklon.
Drugi priklon.
Tretji priklon.
Mama, prišli smo, da bi počastili spomin nate.
Pojdimo.
Je to vse?
Mama je sovražila ovinkarjenje. Nima smisla, da smo otročji.
Celo uro smo potrebovali do sem, končali pa smo v desetih minutah.
Se posmehuješ moji sestri? - Ne bi si drznil.
Tvoj oče...
Imaš očeta, ne? - Kaj govoriš?
Tvojega biološkega očeta mislim. Mislim, da je bil on.
Nimam očeta. Razumi to.
Je sestanek končan?
Očka, teta te kliče! - Pazi, da tvoja sestra tega ne vidi.
Prihajava.
Smeška, priveži se. - Sem se že.
Očka, roko imaš polno črvov.
Tako je videti. - Po meni ima bujno domišljijo.
In po meni. - Prosim?
Si kdaj videla črve, Smeška?
Ja, ko me je stric peljal lovit ribe. Celo dotaknila sem se jih.
Kajne? - Ja.
Vidiš? Smeška je kot jaz. - Osredotoči se na vožnjo.
TRADICIONALNA RESTAVRACIJA
Zdravo, gospod Gu. - Zdravo, gospodična Beihua.
Ste jedli? -Nisem. - Bi kaj pojedli?
Dandanes punce stradamo.
Že tako ste precej vitki.
Dober tek. Delo me čaka. - Res ne boste jedli?
Vrnila si se. - Včeraj sem fotografirala večino.
Še nekaj mi jih je ostalo. - Potem pa kar. -Hvala.
Česen. -Hvala. - Z njim je vse boljše.
V teh časih imajo samo petdesetletniki radi to hrano.
Nostalgični postanejo.
Mladi ljudje, to seveda ne velja zate, ne marajo moje hrane.
Toliko slabše zanje.
Recimo ta mlada dama. Super je.
Včeraj je ves dan fotografirala, danes pa se je vrnila.
Žal ne mara moje hrane.
Naj ti tekne. - Hvala.
Lahko dodate koriander? - Ja.
Narežite tofu. - V redu.
BEIHUA: TRETJIČ SODELUJEVA, PLAČAJTE MI PIJAČO.
DANES PREDVAJAMO: POŽIG LEEJA CHANG-DONGA
Pokažite mi svoje noge. - Zakaj?
Samo pokažite mi jih.
Tipičen prebivalec Pekinga. - Tako je.
Trikrat zapored ste obuli iste čevlje.
Čevlji za stare ljudi. Takšni so zame.
Ne umikajte noge, pokažite mi jo.
Pokažite. Tako počakajte.
Gospodična Beihua, vas smem vprašati, kako vam je ime?
Ena pijača in sva si že blizu? - Opravičujem se. -V redu je.
Prav, ampak dolgo ime imam.
Ouyang Wenhui. - Starejša sestra.
Starejša sestra? Ste pijani? - Ne, samo...
To je ime za starejšo sestro. - Ime za starejšo sestro?
Gospod Gu, očitno niste nadarjeni samo za pisanje kulinaričnih ocen.
Ime za starejšo sestro. Česa vse ne bom slišala.
Kako naj vas kličem? - Lahko Ouyang.
Lahko Wenhui. Lahko tudi Beihua.
Če vztrajate pri starejši sestri, bom prenesla.
Kaj misliš o meni?
Torej...
Pravkar si me začel tikati. To je korak naprej.
Nisem tako mislil. - Kako pa si mislil?
Rad bi samo vedel... V očeh mlade dame, kakršna si.
Kaj misliš o meni.
Moški srednjih let. Poročen ali ločen.
Nisem mislil na to. - Nisem mislil na to.
Boljši pristop potrebuješ. - Oprosti.
Precej čuden si. Kar ni tako slabo.
Kako to misliš? - Da se prenesti.
Kaj je?
To je običajno za moškega srednjih let.
Nisem čuden, ne? -Ni čudno, da me kličeš starejša sestra?
Si slišala za Ouyanga Haija? - Seveda.
V osnovni šoli je bil moj junak.
Sta v sorodu?
Misliš, da so vsi z istim priimkom v sorodu?
Ouyang. Najpogostejši dvojni priimek.
V popisu leta 2008 je bilo 880.000 Ouyangov.
Od tedaj so se verjetno še razmnožili.
Razmnožili? Ni to vulgarno? - Ni vulgarno biti neposreden.
Dvojni priimki so skrivnostni.
Zhuge Liang. Sima Qian.
Shangguan Yunzhu.
Ximen Qing, ženskar. - Zelo zabavno.
Od kod si?
Tako me zdaj zapeljuješ? Majhen korak naprej.
Nisem tako mislil. Samo radoveden sem.
Moj vzdevek Beihua bi ti moral kaj povedati.
Tak ne morem ugibati. - Beihua, cvet severa.
Jaz sem cvet Beidaiheja. - Beidaihe.
Lahko bi enkrat šla tja.
Bi rad z mano strmel v morje? - Nisem tako mislil.
Najprej me začneš tikati, potem me vprašaš, kaj si mislim o tebi.
Zdaj me sprašuješ o rojstnem mestu in predlagaš, da ga skupaj obiščeva.
Kaj za vraga?
Nimaš mobilnika?
Nočeš izdati svoje številke.
Res si skrivnosten.
Halo? Kdo je?
Prosim? Tukaj Gu.
Kdo kliče?
Ste poklicali napačno številko?
Tukaj je Gu Yunlai. Hočete govoriti z mano?
Mislim, da je napačna številka. Prekinil bom.
Nisi dobil?
Hej. - Svak.
Pozno je. Si še buden? - Odpri vrata.
Kje si? - Pred vrati.
Ob tej uri? - Odpri.
Si pil? -Samo videl bi jo rad in grem. - Jutri. -Naj jo vidim.
Če zbudiš Smeško, bo tvoja sestra znorela.
Poberi se. -Sestra, takoj se zbudiš. - Pijan si. Poberi se.
Si zdaj zadovoljen? Pojdi.
Pojdi že.
Sporočilo si mi dal. Brez pojasnila?
Dolga zgodba. -Povej, kako si spoznal Guja Yunlaija.
To je bilo pred več kot 20 leti. - Nemogoče.
Imel sem pet let, moja sestra 13. Mama je nagnala Guja Yunlaija.
Moja sestra to ve? - Nikoli ji ne bi povedal.
Ubila bi me, če bi izvedela.
Nadaljuj.
Kmalu po moji poroki s tvojo sestro,
je Gu Yunlai prišel k meni na pogovor.
Povedal je, da ima sestra grd karakter. Kot mama.
Rekel mi je, naj potrpim. Vprašal sem ga, kje živi.
Rekel je, da v Beidaiheju in da dvakrat letno pride v Peking.
Z mano je navezal stik, da bi se v nujnem primeru lahko obrnil nanj.
Ne razumem. Zakaj te je poiskal?
Dobro je imeti nekoga tujega. - Izdajalec.
Si mu ti povedal, da je mama umrla? Kaj si mu še povedal?
Ne veliko. Za tvojo poroko, rojstvo Smeške. To je vse.
Dvakrat letno pride v Peking. Na tvoj in sestrin rojstni dan.
Malo se ogleda naokoli in gre.
Vedno pride s kolesom. 300 kilometrov. -Zakaj?
Noče uporabljati javnega prevoza.
Te je prosil, da mi posreduješ njegovo številko? -Ne.
Menil sem, da je čas, da ti povem.
Malo po mamini smrti je še enkrat prišel.
S kolesom? - Ja.
Ponudil sem mu prevoz nazaj. Odklonil je.
Počasi se je hotel vrniti, prenočevati v hostlih.
Potreboval je tri, štiri dni.
Hotel je, da te pregovorim, da bi manj pil.
Ali celo da bi nehal piti.
Ena, dve, tri, štiri, pet, šest, sedem, osem.
Ena, dve, tri, štiri...
Nekaj sem sanjala. Plesal si z žensko.
Tvoji gibi so bili čarobni.
Dobro jutro, Gu. - Dobro jutro.
Te čaka manekenski nastop? - Ne.
Že mesec dni nisem nastopal.
Toda ostati moram v formi.
Opravičujem se. - Oprostite, nimam oči na hrbtu.
Oprostite, jaz sem kriv.
Niste videti ravno najbolje. -Res? - Začnite tudi vi hoditi vzvratno.
Boljše boste razpoloženi. - Hvala.
Vroča kava.
Fotografije so dobre.
Poglej, kdo jih je naredil.
Si bil notri? - Kje? -Tam.
Seveda. Odrasel sem v tem delu mesta.
Kdaj si prišel sem? - Ne spomnim se, premlad sem bil.
Verjetno me je oče še nosil.
Koliko je zdaj star? - Crknil je.
To je žaljivo do tvojega očeta.
Pokaži mi nogo. - Zakaj? -Pokaži.
Me oponašaš?
Tako si sinoči plesal v mojih sanjah.
Veš, da je ta stolp brez sence? - Kaj to pomeni? -Visok stolp.
Ne naredi pa nikoli tekom dneva sence.
Nemogoče. Senca mora biti.
Teoretično res, se je pa od tod ne vidi.
Kako daleč je? - Zelo daleč.
Nekje na Tibetanski planoti.
Hecaš se.
STOLP BREZ SENCE
Kam greva? - Boš videl.
Pridi. Se bojiš?
Imata rezervacijo? - Ne. Lahko najprej vidiva sobo?
Kakšno sobo pa želita? -Videla sem, da imate podstrešne z okni.
Jo lahko vidiva? - Podstrešje? -Ja.
ROLAND BARTHES: FRAGMENTI LJUBEZENSKEGA DISKURZA
Prosta je. - Ogledala si jo bova. -Seveda.
Si je nočeš ogledati? -Pojdi sama. Če ti ustreza, je v redu.
Prav.
Oprostite, zvila sem si gleženj. Greste lahko sami gor? -Prav.
Ja? - To je moje. -Oprostite.
Imate radi filozofske knjige? -Je s tem kaj narobe? -Nisem tako mislil.
Naslov zavaja.
Od kod ste? - Iz majhnega mesta. -Katerega?
Ste slišali za Yizbin? - Mesto pekočih rezancev.
Večina najprej pomisli na alkoholne pijače Wu Liang Ye.
Kakšna je soba? -Nekaj je prišlo vmes. Prišla bova kakšen drug dan.
Dobro sta se razumela. - Kako to misliš? -Ti in punca.
Luštna je, ne?
Je bilo vedno tako? - Kako? -Malo čudno.
Kaj je čudno? - Videti je preveč retuširano.
Pred leti so na novo prepleskali.
Na novo prepleskali. In notri?
Lahko greva k meni. -Samo radovedna sem. Zakaj bi šla k tebi?
Nočeš pogledati, kako je notri? - Kako je? -Vse je belo.
Bele stene, bele ploščice. Podobno je... -Čemu?
Čemu je podobno?
To je videti nedotaknjeno. - Slejkoprej...
Je to tempelj Guangji? - Ja.
Kam greš?
Za kaj se moli v tem templju? - Za zakon. -Si molil tukaj? -Nisem.
To pojasni tvojo ločitev. - Kako veš, da sem ločen? -Predvidevam.
Vrnila sta se. Želita podstrešje?
Osebni izkaznici, prosim. - Osebno.
Hvala.
Jaz naju bom prijavila, on gre lahko gor. -V redu.
Ključ. Pojdi gor.
Prosim? Kaj je, oče? Je mama spet jezna nate?
Ja, delam.
Gospodična, vaša osebna. - Zdaj ne morem govoriti. Adijo.
Drugi ključ.
Je moj fant prestar? Zelo očitno, kajne?
Nisem imela sreče.
Si zaljubljen vase? -Prosim? - V ogledalo strmiš.
Ni to samovšečno? - Bom pa strmel vate.
Raje strmi v ogledalo. - Tvoj odsev je v ogledalu.
Rad bi te poljubil. Smem?
Kaj delaš? - Brez gledanja. In brez jezika.
Jaz poljubljam tebe, ne obratno. To si zapomni.
Obziren si. -Prosim. - Si žvečil žvečilni?
Boš ves dan sedel tam?
Tega nočem delati. Te moti? - Delati česa?
Ne pretvarjaj se, da ne veš. - Kaj sem pa zdaj naredil?
Samo pri miru želim biti, ne delati ničesar.
Na nekoga me spominjaš. - Na koga?
Ne povem.
Vse belo.
Bele stene, bele ploščice. Kakšen je videti tvoj dom?
Kot bolnišnica.
OPROSTI, SVAK. SPIŠ?
VEŠ, KOLIKO JE URA? KAJ, ZA VRAGA, TI JE?
Radar čez 700 metrov.
Ne vem, zakaj, ampak ne morem zaspati.
PRIHAJAM V BEIDAIHE.
Prosim? Gu pri telefonu. Kdo kliče?
Ste poklicali napačno številko? Ime mi je Gu Yunlai.
Potrebujete mene?
Žal mi je, prekinil bom.
Opoldne se bom vrnil. Nimam mobilnika.
Če je pomembno, poskusite spet popoldne.
Žal mi je, prekinil bom.
Greva na srečanje z njim? - Ne, prezgodaj je in dežuje.
Redko hodiš na obiske, jaz pa sem redko prost.
Mogoče lahko organiziram za kdaj drugič, g. Hou.
Ga. Hua, vzorna žena ste. Predobra ste do g. Huaja.
Kako dela z vami...
PREVIJANJE
Sovražim očka. Tudi prejšnjič je zamujal. Kaj se je zgodilo?
Očka te ima najraje na svetu. - Zakaj potem ni tukaj?
Kaj je? -Moja velika glava. Ne bojim se dežja.
Velike glave se ne bojijo dežja. - Ves dan pada, jaz pa imam glavo.
Ves dan pada, jaz pa imam glavo. - Smeška!
Zdravo. - Smeška, oprosti za zamudo.
Dolgo čakaš? - Hči te ne mara. -Maram.
Si vznemirjen? - Naj pelje stric.
Sediva zadaj.
Očka. -Snemi nahrbtnik. - Nekaj te bom vprašala.
Velika glava se ne boji dežja. - Velika glava se ne boji dežja.
Ugani. -Kako naprej? - Dežuje ves dan.
Jaz pa imam glavo. - Jaz pa imam glavo.
Zmagal bom. - Koliko je sedem plus osem? -Pet...
Petnajst. -Kako si vedel, da boš zmagal? -Počasi.
Kaj je? - Oprosti, pozabil sem natočiti gorivo.
Prav, mi pa naslednjič sporoči.
In nehaj klicati sredi noči. - Potrudil se bom.
Kam si šel?
Zakaj si Smeški za rojstni dan dal zmaja?
Dobila je, kar je hotela. - Očka, boš danes večerjal pri meni?
Pri tebi? - Tetina hiša je tudi moja, ne?
Seveda. - To je moja punca.
Očka ima nocoj delo in ne bo mogel priti.
Kaj pa ob koncu tedna? - Vsekakor.
Bova spuščala zmaja? - Bova.
Pet plus osem. - Tri...
Jiajia, si danes v trgovini? - Ja, babica je šla po opravkih.
Res hočeš plačati? - Seveda.
Tako čednim ne računam.
Videz ni vse. - Misliš?
Se lahko fotografirava? - Zakaj pa ne?
Podoben si enemu mojih idolov. - Kateremu?
Ryuichiju Sakamotu.
Gu, tukaj je zelo težko zaslužiti za preživetje.
Povsod je težko.
Opravičujem se, Gu. Najemnino vam dolgujem še za prejšnji mesec.
V redu je. Plačal mi boš, ko boš imel denar.
Gu.
Res ste dober človek.
Za kaj je to?
To je mikrofon. Za petje pesmi.
Vstani. Vstani.
Preklinjaj z naglasom svojega rojstnega mesta.
Preklinjaj!
Gu, ne znam.
Naredi to in znal boš.
Wang Xiaochuan!
Pravi prasec si!
Ničvreden gnoj!
Ti si...
V bistvu ne preklinjam vas.
Ne gre za vas. Rad bi, da naredite, kar je prav.
Plačilo za tisti nastop zamuja tri mesece.
Prinesel ti bom olje. Ne moreš jesti samo instantnih rezancev.
Gu.
Vas lahko objamem?
Kaj je z našo družino? So vsi mrtvi?
Pred nekaj leti smo se zbrali, toda vsakič nas je manj.
Nas čas se izteka. - Depresivno razmišljanje.
Iskreno ti povem. Občudujem Guja.
Kaj ti je? Zakaj bi ga občudoval?
Poglej se. Uživaš v samskem življenju.
Cele dneve si brezdelen. Nikamor se ti ne mudi.
Eleganten si. Celo v primerjavi z menoj.
Poglej nas. Kdo še ni ločen?
On je izjema, še vedno je poročen. Zato te občudujem.
Nepremičninski mogotec si, ampak jokaš?
Zakaj jokaš? - Tudi bogataš lahko joka.
Jokaj. Jok je osnovna človekova pravica.
Štirikrat sem se ločil.
Moji predniki so gotovo jezni. Profesionalni ločenec sem.
Res oguljeno.
Nehaj se hecati. Vsi ste ločeni.
Ona pa se nikoli ni poročila.
Ne skrbi. Našel ti bom dobrega moža.
Cvet naše družine je bila. - Koga briga.
Zdaj sem zgubana, stara.
Nazdravimo samskemu življenju.
Na samsko življenje!
Kaj delaš? - Tudi jaz sem ločen.
Kdaj se je zgodilo? - Pred dvema letoma.
Pes, ki grize, ne laja. Ti sploh nisi lajal.
Ste kdaj videli, kako človek grize psa? Nocoj vam pokažem.
Kam greš? - Se pogovorit s tvojim bratom.
Ko lajaš, ne jecljaš. - To je samo ena beseda.
Dongzi. Tvoja sestra. Je v redu?
Zraven nje sediš. Vprašaj jo. - Kako?
Se ti ne zdi čudno? Super je, toda sama.
Lahko verjameš?
Ločen si, kajne? Lahko bi pa vidva poskusila.
Neumnosti govoriš. Kdaj si se naučil tako govoriti?
Gu!
Poglej, kdo je tukaj!
Stari Mu! - Sin kliče očeta!
Moji sinovi. Ste se danes vsi zbrali?
Kup zgub. - In jaz, preostali cvet.
Kdaj se vračaš v Peking? Kaj je tako dobrega v Parizu?
Star sem. Zakaj bi se vrnil? - 30 let te ni bilo.
Sanjal si o vrnitvi domov.
Med najino zadnjo večerjo v Parizu
je govoril o otroštvu v Pekingu. - Če ne boš prihajal,
ne boš samo pozabil Pekinga, ampak bo tudi Peking pozabil tebe.
V redu. Pokažite mi, kaj pijete.
Počakaj.
Poglej, najboljši.
Za božjo voljo, Ergoutou! -Vidiš? - Ste pozabili, od kod ste?
Kot da ti veš, od kod si.
Še vedno pišeš pesmi?
Ne. -Mu, zapel ti bom pesem. - Znorel je.
Prišla je ledena in snežna zima.
Moje srce pa se ne spreminja kot letni časi.
Čas bo prinesel nova oblačila, moje breme pa bo ostalo.
Poslavljam se že 14 let, imam nasmeh starca.
Drug jezik in barva kože, zelo daleč.
Čakali te bomo, kjerkoli že boš.
Daljave ne ločujejo dobrih prijateljev.
Na vse drugo pozabi, počuti se kot doma.
Koliko spominov obudi glasba?
Nešteto besed se združi z nešteto mesti.
Naj zmagaš ali izgubiš, prijateljstvo je večno.
Peking te pozdravlja, ponovno te objema.
Tisočletna genialnost, nikoli zasenčena.
Peking te pozdravlja, sanjajmo skupaj.
Tako dolgo ločeni, zdaj smo srečni skupaj.
Po zimi pride pomlad, sonce raztopi razdalje.
Bratje so se ti pridružili na toplem čaju in vinu.
Peking te pozdravlja, ponovno te objema.
Mesto razvoja in življenjske moči.
Je to vaša hči? Zelo je ljubka.
Zahvali se. -Hvala. - Ni za kaj. Koliko let imaš?
Štiri. -Štiri leta. Prekrasna si. - Zahvali se čudoviti gospe.
Hvala. -Ni za kaj. Vas lahko nekaj vprašam? -Vprašajte.
Je vaša biološka hči?
Kaj, za vraga, hočete? - Nič, samo radovedna sem.
Se vam je zmešalo? Samo radovedni? Mi smo družina.
To sprašujete o mojem otroku? - Ustavite vlak!
Pridi. -Kaj delaš? Zakaj gremo dol? Ona bi morala z vlaka.
Pridi, draga. - Kaj ti je?
Zmešalo se ji je!
Pet, šest, sedem osem. Ena, dve, tri, štiri.
Pet, šest, sedem, osem.
Ena, dve, tri, štiri, pet, šest, sedem, osem.
Tukaj je gnezdo. Že več let je tukaj.
Tukaj si. - Dolgo se nisva videli, Nan Ji.
Prosim? Maloprej si bila tukaj.
Gu, te lahko nekaj vprašam? - Kaj je?
Zakaj sta se ločila? - Prinesem ti kavo. -V redu.
Iz spoštovanja. - Iz spoštovanja?
Oba sva bila preveč prijazna, da bi to naredila.
Potem pa... Čas za ločitev.
Mislim, da je preveč mojih romanc temeljilo na preveč prijaznosti.
Tako je. - Kaj je?
Sinoči sem te sanjala. Videti si bil kot zdaj.
Zakaj me ves čas sanjaš? - Ti mene ne sanjaš? -Ne.
Potem sem poraženka. Če nekoga čez dan veliko gledam, ga sanjam.
Hvala. -Za kaj? - Zakaj me sanjaš? -Zelo si prijazen.
Kaj misliš o Nan Ji? - Prosim? -Kaj misliš o njej?
Nan Ji. Čudno ime, kajne?
To je njen vzdevek. - Kako ji je pa ime?
Sam jo vprašaj.
Kako sta se spoznali?
Moja prva ljubezen je živela v Parizu.
Sostanovalca sta bila.
Mogoče celo več kot sostanovalca?
Preveč bujno domišljijo imaš. - Krasna oče in hči sta.
Prosim? Od kdaj sva oče in hči?
Nekdo je rekel, da si videti kot njen oče. -Ti si pa kot mama.
Potem gremo lepo skupaj.
Zakaj si tukaj odprla studio?
Ker je blizu belega templja. - Ti je tempelj všeč?
Moji predniki so ga zgradili.
Iz dinastije Yuan? - Res?
To sem si izmislila.
Kje si bil včeraj? Nisi mi odgovoril na sporočila.
Šel sem v Beidaihej. - Nisi rekel, da greva skupaj?
Prihodnjič. - Hotel si, da te peljem tja.
Nisem jaz na slabšem. - V redu.
Iti moram, se vidiva. - Kam greš?
Živjo. -Vrnili ste se, gospodična. -Ja.
CENTER ZA SOCIALNO DELO CHAOYANG
Kaj želite? - S tisto mlado žensko sem.
Skupaj sta. Sta v sorodu? - Njen oče sem.
Oče? Blagor vam, da imate takšno hčer.
Kako to mislite? - Že dolgo je prostovoljka tukaj.
Več let prihaja sem. - Lahko vstopim? Ali počakam zunaj?
Ni treba, vstopite. - Hvala.
SORODNE DUŠE PRINAŠAJO UPANJE
Zapojmo znova. Od začetka. Začnimo.
Res me presenečaš. -S čim? - Ni težko narediti dobrega dela.
Težje jih je delati vse življenje.
Predsednik Mao. -Samo otroke imam rada. Težje je vse življenje.
Ni lahko, ni lahko.
Šel si v Beidaihe. - Ni to tvoje rojstno mesto?
Dolgo nisem bila tam. - Kako dolgo? -Od petega leta.
Od tedaj nisem šla nazaj. -Mislil sem, da tvoja družina še vedno živi tam.
Ko sem imela pet let, smo se preselili v Guangdong.
Je pa čudno. Ko me vprašajo, od kod sem,
vedno rečem Beidaihe. - Nimaš kantonskega naglasa.
Ne govorijo samo v Pekingu mandarinščine.
Tudi južnjaki govorijo mandarinščino.
Pa govorijo v Pekingu kantonsko? Če smem vprašati.
Čudno te je slišati, govoriti kantonsko. -Si se prestrašil?
Ta avtobus končuje izmeno. Prestopite v avtobus za njim.
Ni to neudobno? - V redu je.
Pridi bližje. -Prosim? - Daj roko okoli mene.
Prekleti perverznež!
Umazane tace dol z mene, bolnik!
Ustavite avtobus! Ne odpirajte vrat!
Veš, kakšen je bil moj oče? - Zakaj me to sprašuješ?
Kakšen je bil? - Podoben tistemu moškemu.
Kateremu moškemu? - Perverznežu z avtobusa.
Ko sem imel pet let, oktobra tistega leta,
je moj oče zlorabil žensko v avtobusu.
Sranje. - Spolni napad. Sramota.
Mama je rekla, da je to huje, kot če bi bil obtožen umora.
Vrgla ga je iz hiše. Nikoli več se nam ni smel približati.
Lahko je šlo za nesporazum. - Oče je odločno zanikal.
Ampak ženska je bila prepričana, da je bil on.
Dobil je leto dni taborišča. Nismo več slišali zanj.
Kakšen je bil tvoj oče? - Kaj ima to s tabo?
Samo radoveden sem.
Navaden prodajalec je bil. Zdaj je upokojen.
Mama mu cele dneve ukazuje. - To zveni čudovito.
Ne fotografiraj me. Skušaš mi ukrasti delo.
Delo mi kradeš!
Pokaži.
Videti sem kot huliganka. - Precej natančna je, ne?
Menda ja.
Ni ti treba plačati. Ni ti treba plačati, še imaš na računu.
Vzemi. - Dal bom na tvoj račun.
Mislil sem, da ne kadiš. - Za prijatelja je.
Iti moram.
Kupiti si moraš pametni telefon. Nihče več ne uporablja gotovine.
Razmislil bom o tem. - V redu.
Zdravo, stric iz Pekinga.
Ti pa si? - Jaz sem Jinzi. -Jinzi?
Dolgo smo bili sosedi. Jinzi, hči starega Lija.
Lijeva hči. Kako je oče? - Dobro, toda pozabljiv.
Včasih pozabi tudi lastno hčer.
To prinese starost.
Kdo je to? -Moj mož. - Pozdravljeni, gospod.
Podoben je tvojemu očetu. - Iskala sem takšen tip moškega.
Kažem mu, kje sem odrasla.
Bosta vstopila? -Ne, samo videti sem vas hotela, druge opravke imava.
V redu.
Zelo žalostno. -Zakaj? - Nima otrok. Vse življenje živi sam.
Je to tako slabo? - Kaj, za vraga, ti je?
Kaj vse ti ne pade na pamet.
To je Peking ob 16:08.
Oster, dolg žvižg vlaka.
Stavba pekinške postaje se trese brez opozorila.
Pretresena gledam skozi okno in ne vem, kaj se dogaja.
Srce me boli.
Gotovo mi je srce prebodla mamina igla za šivanje.
V tem trenutku se moje srce spremeni v zmaja.
Zanka v njenih rokah
se zateguje, trga.
Pokukati moram skozi okno vlaka.
Šele zdaj...
Šele v tem trenutku
začenjam razumeti, kaj se v resnici dogaja.
Slovo bo odneslo železniško postajo.
Peking imam še vedno pod nogami,
toda počasi izginja.
Še enkrat pomaham Pekingu.
Zgrabiti ga želim za ovratnik in mu reči:
"Za vedno se me spominjaj, Peking.
Končno sem nekaj ujel.
Ni pomembno, čigava je to roka, nikoli je ne bom izpustil.
Ker je to moj Peking.
Moj Peking, zadnjič."
Wenhui, kaj je s tvojimi delnicami? - Nikar o tem.
Ko delnice padejo, mi naraste pritisk.
Opozarjal sem te, pa si vseeno vložila.
Zdaj je lahko govoriti.
Je tvoj brat našel punco?
Briga me. Verjetno mu je dolgčas.
Ni nobenega trača? Mi nimaš ničesar povedati?
Utihni in se osredotoči na kuhanje.
Za nikogar od nas te ne briga. - Za nikogar, razen za Smeško.
Smeška, kdaj je bilo to označeno? - Lani septembra.
Preveriva, kako visoka si zdaj.
Precej si zrasla. - Daj no.
Stoj vzravnano.
Poglejva, kako visoka si zdaj. - Ena, dve, tri.
Dva. - Samo dva centimetra.
Dva, tri centimetre. - Pa naj bodo trije.
Očka, nekega dne bom višja od tebe.
Pa poglejva.
Manj kot meter si visok. Poglej zdaj mene.
Imam 120 centimetrov. - Imaš 120 centimetrov!
Smeška je veliko višja od očka.
Očka, kako visoka je mami?
Ona je visoka 165. - Koliko višja od mene?
Od Smeške je višja okoli 40 centimetrov. -40.
Ti preberem še eno pesmico? - Višji si za 40, zato stran 140.
Zanimiva izbira. Poglejva, katera pesem je na strani 140.
Šopek. "Med menoj in svetom.
Ti si zaliv, jadro. Zvesti konec vrvi."
Smeška. -Ja? - Pridita jest. -Že grem!
Sedi na stol. - Nisem več majhen otrok.
Smeška lahko sedi, kjer želi.
Tukaj sem.
Nobenega branja med jedjo. - Nobenega branja med jedjo.
Kdaj se je naučila govoriti kot ti? - Za vse sem kriv jaz.
Očka, slišala sem, da si bil nekoč pesnik.
Ja, tvoj očka piše pesmi. To je ena od njegovih.
"Temne noči mi dajo temne oči,
jaz pa z njimi iščem svetlobo."
To je napisal Gu Cheng. - Ne moreš pretentati Smeške.
Nihče se ne more spomniti pesmi tvojega očeta.
Očka, že dolgo nisi jedel tukaj. - Res?
Ima očka veliko dela? - Najbolj zaposlen človek na svetu je.
Mojim sodelavcem so všeč tvoje recenzije na družabnih omrežjih.
Preizkušajo restavracije, o katerih pišeš.
Ješ tam? To je samo reklama.
Z mojim očkom ni zajebancije!
Smeška, ne preklinjaj. - To se je naučila od tebe.
Kdo je bila tista punca?
Katera punca? - Tista, s katero si bil na ulici Wusi.
Nisem te še videla tako srečnega. Fotografirala sta se. -Delava skupaj.
Fotografira za moje recenzije. - Fotografije so odlične.
Očka ima punco! - Celo s tvojim naglasom govori.
Brez napake. - Brez napake.
Enkrat je prišel v Peking.
Preiskoval je častnika, ki je vodil njegov primer. -Zakaj?
Razčistiti je hotel nekaj stvari. Rekel je, da je častnik prijazen.
Ni dobil leto dni taborišča? - Tvoj oče je zanikal krivdo.
Šlo je za hud zločin. Častnik je bil mil do njega.
Ni pil? - Je.
Zato je še težje dokazal nedolžnost.
Šlo je za vznemirjanje pod vplivom alkohola.
Sta se kdaj srečala?
Častnik je rekel, da ga je ženska skušala najti.
Ni bila prepričana, da je storilec tvoj oče.
Med rekonstrukcijo ni vedela, kaj se dogaja
in je takoj obtožila tvojega očeta.
Vest jo je pekla in skušala je priti v stik s tvojim očetom.
In potem? -Niso ga mogli najti, zato so poklicali tvojo mamo.
Vpila je, da sta že dolgo ločena in naj je več ne kličejo.
Torej se moj oče ni nikoli soočil s to žensko?
Ko je tvoj oče poiskal častnika, je ženska že umrla.
Tako se je končalo. - Srečal sem s častnikom. -In?
Dementen je. - Zakaj mi nisi prej povedal?
Šele izvedel sem. Molčal sem, dokler nisem preveril.
Odgovoren sem za tvojo družino.
Zdaj vse veš.
Moja sestra naju je videla v ulici Wusi.
In? - Enako se imenujeta
Wenhui. - Ja.
To razloži vse.
Beidaihe si zapustila stara pet let. Koliko let je od tedaj?
20 let.
Predvidevam, da se ne spomniš svojega doma.
Spomnim se ga, dobro se ga spomnim.
Kakšen je bil?
Povsem drugačen od tvojega. - Prosim?
Ni bil podoben bolnišnici.
Vidiš? -Kaj? - Zmaja spušča.
In? - To je moj oče.
Pojdiva ga pozdravit. - Nikar.
Grem. -Če to narediš, bom šel. - Pa pojdi.
Zdravo. - Zdravo.
Zvenite kot Pekinžan. - In ti? -Rojena sem tukaj.
Toda kot otrok sem se preselila v Guangdong. -Tukaj si rojena?
Guangdong je daleč. Nikoli nisem bil tam.
Vas motim?
Si fotografinja? - Lahko bi se reklo.
Če te bom motil, kar povej. Zmaja lahko spuščam kjerkoli.
Preveč ste prijazni. - Ti do mene ne bodi. -Ne bom.
Kdaj ste prvič spuščali zmaja? - Pri 30-ih letih.
Ko sem dobil sina. Raziskoval sem, kako bi se igrala.
In sem izbral spuščanje zmaja. - Zakaj?
Takrat smo živeli blizu Trga nebeškega miru.
Tam je bilo zvečer v zraku veliko zmajev.
Čutil sem veter v zmajevi vrvici. Zabavno je.
In vaš sin? Je rad spuščal zmaja?
Ne vem. Mogoče malo manj.
Ampak mene je zasvojilo. - Vidim.
Tam zraven ladjedelnice je bila sirotišnica.
Vem, že dolgo tega so se preselili.
Slišim, da jo bodo podrli.
Tja so me poslali, ko sem se rodila.
Ko sem imela pet let, me je posvojila družina iz Guangdonga.
Vas smem vprašati, s čim ste se ukvarjati?
Ukvarjal sem se z abakom. - Prosim?
Računovodja sem bil.
Iskreno mi povej. Nima smisla, da zanikaš.
Res se je nisem dotaknil.
Se nisi mogel pogoditi? - Sem.
Ampak nisem mogel priznati nečesa, česar nisem naredil. -Nisi pil?
Sem, ampak vseeno. Nisem takšen človek.
Dobro prenašaš alkohol? - Ne ravno.
Pil si.
Se spomniš, kaj se je zgodilo?
Ne najbolj jasno.
Vrtelo se mi je. Ne spomnim se. - Vidiš?
Nihče te ni silil lagati. Pokukati moraš v svojo dušo.
Lahko iz globine svoje duše rečeš, da nikoli nisi čutil tega nagona?
V globinah svoje duše. Ne morem zagotoviti,
da so moje misli bile vedno čiste.
Bolj kot boš raziskoval svojo dušo, bolj se boš spreminjal.
Vrni se. Še naprej se spoveduj.
Koliko je ura?
Hvala, da si me obiskal.
Kaj misliš o mami? - Hvaležen sem ji.
Če me ne bi vrgla ven,
s sestro ne bi imela življenja, ki ga imata zdaj.
Se ti ne zdi, da je to bilo nepravično?
Nepravično. Preveč.
Ni dobro piti. Tudi ti bi moral manj piti.
Oče, rad plešeš v paru?
Rad gledam, plešem pa nerad.
Oče, lahko vstaneš?
Oče, tvoje žile so videti kot gliste.
To si govoril, ko si bil majhen.
Oče, Smeška me spominja nate. - Prosim?
Matematika ji gre dobro.
Oče, zakaj nimaš mobilnika?
Stacionarni telefon mi zadošča. Ne rabim mobilnika.
Oče, imaš rad Shangguan Yunzho? -Ja.
Zakaj si se odločil živeti tukaj?
Ko si se učil hoditi, sem te pripeljal sem.
Nič čudnega. - Kaj? -Nič.
Niti celega stavka še nisi znal povedati.
Potem pa si videl morje in jasno in glasno rekel:
"To je moj dom." Osupnil sem. - Si zato tukaj?
Prosim? Zakaj me kličeš?
Si blizu? V redu, pridem ven.
Redko prideš. Kaj je? Notri se pogovoriva.
Ne, nočem, da bi začeli opravljati. - Preveč paziš.
Nisi bil v šoli najboljši prijatelj z Muojem?
Ja, in? - Ti je povedal, da sva se zapletla?
Ne spomnim se podrobnosti.
To je skrival.
Zgodilo se je, preden je šel v Pariz.
Krasen par bi bila. Zakaj nisi šla za njim?
Za njim?
Reva je bil. O njem nimam dobrega mnenja.
Naj se v tvojem imenu pogovorim z njim? -Kaj je sploh povedati?
Prišla sem ti povedat, da je zjutraj naredil samomor.
Kako si se vrnila? -Z vlakom. - Si vznemirjena? -Nisem.
Zakaj si šel ven tako oblečen? - Sošolka se je oglasila.
Pospremil sem jo in takoj prišel sem.
Osvobodit svojega duha? - Lu Xun je nekoč živel tukaj.
V tej stavbi.
Katero njegovo delo je nate naredilo največji vtis?
"Na mojem dvorišču sta dve drevesi.
Eno drevo je žižola in tudi drugo je žižola."
Jesenska noč, Lu Xun.
IŠČEMO NADARJENE LJUDI S KITAJSKE
Oče, ne priganjaj me, gledati hočem.
Oče, ni bila to odlična poteza?
Fantje, ni ta punca krasna?
Očeta je peljala gledat šah. Če bi bile naše žene tukaj,
bi nas preklinjale. - Tepla bi te s copatom.
Brez dvoma. - Ne, nisem njen oče.
Oče, kaj govoriš? - Pretiravaš.
Tvoja hči očitno rada gleda šah. Če ti tega ne maraš, nič hudega.
Svoji hčeri se ne moreš odreči. Krasna je, ne?
Kakšen človek si? - Ne prenesem takšnih tipov.
Nikoli me nisi hotel. Končno si me priznal.
In zdaj me zanikaš? - Kakšen je to človek?
Pokvarjenec, to se takoj vidi. Ni res?
Videti je že takšen.
Dovolj. Včasih se tako počutimo. Jaz to dobro vem.
Mlada dama, pojdi s svojim očetom.
Če nočeš gledati, pojdiva.
Fantje, kaj vam je? Raje se brigajte zase.
Dobri bodite do svojih žena in otrok.
Igrajmo šah. - Dajmo.
DOMAČA KUHINJA
Si jezen name? - Ne.
Jezen si. - Ni pomembno.
Dobra igralka si.
Oprosti. - Pozabi.
Nisem navajen, da si spoštljiva do mene.
V redu. Pojdiva iz vljudnosti.
Do stavbe, ki si jo omenila, sem šeč. Zapuščena je.
Si stal pred divjim cvetom? - Kako si vedela?
Beihua. Cvet Beidaiheja. - O čem govoriš?
Gotovo si me skrivoma opazovala.
Tvoj oče. Precej prijazen je.
O čem sta se pogovarjala? - Nič takšnega.
Gledala sem ga, ko je spuščal zmaja.
Je pa prijazen na drugačen način kot ti.
Ne pij toliko.
Če bom pila, bom mogoče jokala. - Se je danes kaj zgodilo?
Nekaj dobrega.
Ko sem bila ob morju, me je klicala moja prva ljubezen.
Iz Pariza? - Ja.
On je moja ljubezen iz otroštva.
Pred nekaj leti me je prevaral in zapustil.
Obljubila sem si, da ga nikoli več ne bom videla.
Potem pa me je poklical.
Objokan, pretresen. Rekel je, da mu je punca pobegnila z drugim.
Zberi se.
Hotel je, da sem njegova punca za tolažbo. K vragu z zbranostjo.
Nobenega spoštovanja nima.
Rekel je, da bi se morala pobotati. - Kaj si mu odgovorila?
Trapa sem se strinjala.
Pravkar leti sem. Jutri bo pristal v Pekingu.
Razmisliti bi morala o tem.
Mogoče sem pozabila omeniti, da je sirota.
Sirota? - Ja, sirota.
Ne veš, kaj pomeni biti sirota, ne?
Kje sta najini senci? - Senci? -Poglej.
Mačka ima senco.
Ulična svetilka ima senco.
Kje sta pa najini?
Mogoče sta najini senci ostali v Beidaiheju.
Te lahko objamem?
Smeška, pogrešaš mamo. Zakaj je ne obiščeš?
Mogoče sem videla stvari, za katere mama ne bi hotela, da jih vidim.
Zakaj si tako skrivnostna? - Te zanima, kaj sem videla?
Ne. -Zaupam babici. - Kaj je rekla babica?
Babica mi je rekla, naj bom vedno dobra do očka.
Dober nasvet. - Očka, leti moj zmaj višje od drugih?
Ja, Smeškin zmaj vedno leti višje od drugih.
Odvij vrvico in ga pusti leteti še višje. Počasi.
Obema želim veliko sreče. - Sestrična, rada se hecaš.
Sem se hecala?
RETROSPEKTIVA SHANGGUAN YUNZHU
Kaj je z Ouyang? Je nisi poklical? - Mlada je.
Verjetno je zaposlena.
Misliš, da sem jaz stara? - Oprosti, nisem tako mislil.
Kako si pa mislil?
Zjutraj se je oglasila. - Sama?
Ne, s prijateljem iz Pariza.
S svojim bivšim fantom. - Govorice hitro pridejo naokoli.
Slišal sem, da je bil njen bivši tvoj cimer.
Ti lahko zastavim nespodobno vprašanje?
Lahko spodobno?
Si spala z njim?
Skoraj. - Oprosti.
Moji predniki so res pomagali graditi beli tempelj.
Nisem se hecala.
Nan Ji je tvoj vzdevek. Kako ti ime?
Siqin Gaowa.
Potem si Mongolka.
Smrdi po alkoholu. Zakaj še spiš?
Sestra. Zakaj si tukaj?
Novice imam zate. - Kaj je?
Smeškina mama je v bolnišnici. - Slišal sem.
Potrdili so, da je rak. - Rak?
Četrti stadij. Obiskati bi jo moral.
Sinoči sem sanjala Guja Yunlaija. Zalival je naše drevo.
Pred incidentom sem ga imela za najboljšega očeta na svetu.
Si razmišljala, da bi mu oprostila?
Če prej ne bi bil tako dober, bi razmislila.
Ne vem, kako naj se izrazim.
Zaradi tega sem izgubila vero v ljudi.
Ne vem, zakaj, ampak čutim, da vse bolj postajam podoben očetu.
Preveč razmišljaš. Biti moraš močan.
Sestra. Rad bi te objel.
UNIVERZITETNA BOLNIŠNICA V PEKINGU
Gospod Gu? - Ja.
Zhang Xinmin. Vstopite, prosim.
Prišel si. Močno sneži.
Videl sem šele, ko sem se odpravil. Mrzlo je za pomlad.
Kako si? - Dobro.
To je Zhang Xinmin. - Spoznala sva se.
Greš lahko ven? Rada bi se pogovorila s Smeškinim očetom.
V redu.
Kako je Smeška? - Dobro.
Naslednjič jo lahko pripeljem. - Nikakor ne.
Vesela sem, da je pri tvoji sestri.
Pojdiva nekam, kjer je več svetlobe. Lahko sama.
Cele dneve ležim.
Sedi.
Ti lahko kako pomagam? - Spet si preveč prijazen.
Pred dnevi sem brala tvoje članke. O hrani.
Nadarjen si. - Pišem o nepomembnih stvareh.
Še vedno pišeš pesmi? - Že dolgo jih nisem.
Zdaj se ukvarjam samo s hrano. - To ni nič slabega.
Škoda, da nimam teka.
Veš, da se je Gu Cheng rodil tukaj? - Vem.
Tudi ti si se rodil tukaj.
Jaz bom žal tukaj umrla.
Ne razmišljaj preveč. Nadaljuj s kemoterapijo, je upanje.
Še vedno živiš v mamini hiši? - Ja.
Takrat sem te močno napadla.
Vrgla sem te ven.
Si finančno dobro? - Ni slabo.
V mamini stari sobi sem. Drugo sobo sem oddal.
Ne bom umrl od lakote, ne skrbi.
Spet si preveč prijazen.
Preveč prijaznosti med ljudmi zgradi zid.
Daj mi svoja očala. - Prosim? -Daj mi jih.
Jaz sem tebe prva prevarala. Si to vedel? -Vedel sem.
Ti je bilo mar? - To je preteklost.
Ni več pomembno.
Meni je pomembno.
Ko sem bila noseča s Smeško, te nisem imela rada.
Ko se je rodila, tudi njej nisem mogla dati ljubezni.
Slaba mama sem.
Hvala, da si jo obiskal. -To je moja dolžnost. Menda poučuješ korejščino.
Ja, korejščino. -Menda korejsko govoriš bolje kot kitajsko.
Dobro govorim kitajsko.
Mi lahko rečeš kaj po korejsko? Vsaj eno besedo.
Zakaj? - Rad bi slišal.
Sarang. - Kaj to pomeni? -Ljubezen.
Sa... - Sarang. -Sarang.
Grem.
Počakaj.
Obstaja ujgurska beseda, ki zveni enako.
Kaj pa pomeni? - Butelj.
MEDIATRANSLATIONS