Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -
‫- בעולם הזה, ‫יש שלושה דברים שאי אפשר להסתיר: -
‫- את השמש, -
‫- את הירח, -
‫- ו… -
‫- את האמת. -
‫האמת היא לעיתים כמו חור קטן ‫המוסווה על ידי החשכה.
‫היא תמיד הייתה שם.
‫אנחנו פשוט לא רואים אותה.
‫אבל ברגע שאור מאיר עליה,
‫היא חושפת את עצמה לעיני כול,
‫וגורמת לנו לתהות כמה זמן היא הסתתרה שם.
‫פוט.
‫תראה אותך!
‫עשית בעיות בבית הספר?
‫המורה שלך התקשר. ‫הוא רוצה שאבוא לראות אותו מחר.
‫לא עשיתי כלום.
‫יותר מדי שיעורי בית?
‫אם לא תדביק את הפער, אני אשכור מורה פרטי.
‫פים, את יכולה להאכיל את לאטה בשבילי?
‫יש לי אימון מעודדות אחר הצוהריים, ‫תבקשי מפוט.
‫פוט, שמעת אותנו?
‫אני אכתוב לך פתק.
‫תן ללאטה ארבע כפות, ‫ותמלא מחדש את קערת המים.
‫יש לי חדשות טובות. ‫אנחנו הולכים לחגוג הערב.
‫איזה חדשות טובות?
‫קודמתי לתפקיד ‫ראש מחלקת מכירות בין־לאומיות.
‫מזל טוב, אימא! ‫-וואו!
‫זה מדהים!
‫זה דורש חגיגה!
‫תבחרו מקום, מה שאתם רוצים.
‫באמת? אני אתחיל לחפש! ‫-כן!
‫אני כבר רעב.
‫יש כל כך הרבה מקומות שאני רוצה לנסות.
‫מה דעתך על זה?
‫לא, תנסי את זה. ‫-זה?
‫מזל טוב.
‫תודה.
‫מזל טוב. ‫-תודה רבה. לחיים!
‫טוב, חבר'ה, זהו זה!
‫חזרו לעבודה עכשיו.
‫מיי, שוב מזל טוב.
‫תודה רבה שבטחת בי עם התפקיד הזה.
‫אני מבטיחה שאעשה כמיטב יכולתי.
‫אין צורך להודות לי.
‫קידמתי אותך ‫כדי שתצטרכי לעבוד קשה יותר בשבילי.
‫בסדר.
‫אז בואי נתחיל מייד.
‫תוכלי לעבור על החוזה הזה עבורי?
‫ואני גם רוצה שתצטרפי לשיחת ועידה בווידאו
‫עם השותפים הסינים שלנו בשבע בערב.
‫מר לי רוצה לדון בפרטי הפרויקט החדש שלנו.
‫זה לא ייקח יותר משעה. ‫-כן, בוס.
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע,
‫חמש, שש, שבע, שמונה…
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע,
‫חמש, שש, שבע, שמונה…
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע,
‫חמש, שש, שבע, שמונה…
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע,
‫חמש, שש, שבע, שמונה…
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע,
‫חמש, שש, שבע, שמונה…
‫שלוש, ארבע, חמש, שש, שבע, שמונה…
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע,
‫חמש, שש, שבע, שמונה…
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע,
‫חמש, שש, שבע…
‫זה היה נהדר, בנות.
‫התחרות תיערך בעוד כמה שבועות.
‫נצטרך לבחור את הקפטן החדשה שלנו.
‫כרגע, פים נושאת באחריות הזאת.
‫אבל כמו תמיד, ‫אנחנו בוחרות קפטן חדשה מדי שנה.
‫אם תרצו למנות אחת מחברותיכן לקבוצה,
‫אתן יכולות להשאיר פתק במשרד שלי.
‫טוב, עבודה טובה. זה הכול להיום.
‫תודה, גברתי. ‫-תודה, גברתי.
‫אני מותשת.
‫בואי נלך לאכול גלידה.
‫חשבתי שאת מפחדת להשמין.
‫תשתקי.
‫פים.
‫גברתי.
‫את חושבת שתוכלי להיות ‫קפטן הקבוצה לעוד שנה?
‫אני יכולה. אבל האם הבנות ימנו אותי?
‫אל תדאגי, תשאירי לי את החרא הזה.
‫פאו, שמרי על לשונך!
‫סליחה, גברתי.
‫תודה, פים. כולן רוצות שתקבלי את התפקיד.
‫כן.
‫נראה לך שישנאו אותי אם אתמנה שוב לקפטן?
‫אני ממש רוצה לעשות את זה.
‫מי ישנא אותך?
‫אל תדאגי. הן יצביעו לך.
‫שמעתי שמינט תתמודד נגדי.
‫מינט? היא לא תקבל את התפקיד.
‫היא כלבה. אף אחד לא אוהב אותה.
‫היי!
‫תירגעי, אני מחפה עלייך. אני אטפל בכול.
‫קדימה!
‫מטומטם!
‫היי!
‫מה לעזאזל?
‫אתה רוצה לחטוף ממני?
‫היי! לאן אתה הולך?
‫פשוט תמשיך לשחק.
‫היי!
‫מה אתה עושה?
‫תתרחק מהדלת! סוטה שכמוך!
‫אני רק מסתכל, לא עשיתי כלום.
‫צא החוצה!
‫פוט! תעזור לי!
‫פים! ‫-צא החוצה!
‫לעזאזל. ‫-צא החוצה!
‫היי, אני יודע סוד. הוא נוגע לך.
‫את לא סקרנית?
‫איזה סוד?
‫כלבה!
‫לעזאזל!
‫אחותך כלבה!
‫תראה מה היא עשתה!
‫יש לי משחק כדורגל מחר.
‫שכחת מה הבטחת?
‫אתה רוצה שכל בית הספר יראה את הסרטון?
‫אתה רוצה שהוא יהיה ויראלי?
‫תראה את זה! תסתכל!
‫כולם ישתגעו כשיראו את זה.
‫הוא יקבל 1,000 שיתופים. תסתכל עליו טוב!
‫לעולם אל תשכח את הצד שלך בעסקה, נכה.
‫- אימא -
‫אימא, איפה את?
‫פוט ואני מוכנים כבר שעות. ‫אנחנו גוועים ברעב.
‫פים, אני מצטערת, אבל צץ משהו דחוף.
‫נעשה את זה בפעם אחרת.
‫זה בסדר, אימא.
‫אחפש משהו במקרר.
‫תוודאי שגם פוט יאכל.
‫סליחה, אני חייבת לנתק.
‫רגע!
‫אני רוצה לשאול אותך משהו.
‫את יכולה להגיד לפיים ‫להפסיק לבוא לכאן ולהיפגש עם פוט?
‫מה קרה?
‫את יודעת שלפוט אין הרבה חברים.
‫פיים לוקח את פוט תחת חסותו
‫ולא מציק לו כמו כל השאר.
‫זה לטובת אחיך. רחמי עליו.
‫אבל היום הוא ריגל אחריי כשהחלפתי בגדים.
‫את רוצה שהסוטה הזה יסתובב בבית שלנו?
‫מה הוא עשה?
‫אני אבוא הביתה ואדבר עם פוט.
‫חכו לי.
‫בסדר, אימא.
‫אני אוהבת אותך, פים.
‫לאטה, ארוחת הערב שלך.
‫מר לי כזה פלרטטן.
‫הוא הרגע בזבז חמש שעות מחיינו, לעזאזל!
‫נכון.
‫יורד מבול. תנהגי בזהירות, בסדר?
‫גם את. לילה טוב.
‫נתראה מחר.
‫- שיחה שלא נענתה: פים -
‫לעזאזל!
‫מי זה?
‫זה אני, סבא שלך.
‫פתחי את הדלת.
‫את פים, נכון?
‫את בטח לא מכירה אותי. אני סבא שלך.
‫אביה של מיי.
‫אפשר להיכנס? ‫-בטח.
‫מי זה?
‫אתה בטח פוט.
‫אני סבא שלך.
‫סבא…
‫ובכן, סבא,
‫אימא לא בבית.
‫רגע.
‫אף אחד לא סיפר לכם?
‫סיפר לנו מה?
‫- יחידה לטיפול נמרץ -
‫אימא…
‫זאת אני, פים. את שומעת אותי?
‫את שומעת אותי?
‫אימא…
‫סבא, מה הרופא אמר?
‫טוב…
‫הוא אמר שהיא כבר לא במצב אנוש.
‫אבל…
‫היא חייבת להישאר בטיפול נמרץ.
‫יש לה זעזוע מוח חמור והיא בתרדמת.
‫מיי.
‫את פים, נכון?
‫פים יקירתי, בואי הנה.
‫ומי זה?
‫קריט, נכון?
‫זה פוט, הנכד שלך.
‫לקחת את התרופות שלך היום?
‫פוט…
‫כמובן, פוט.
‫יקירי, בוא אליי.
‫תתקרב, תן לי לראות אותך.
‫ילדי, עבר המון זמן.
‫בינתיים, שניכם צריכים לבוא לגור איתנו,
‫כדי שאימא שלכם לא תצטרך לדאוג.
‫נכון, כדאי שתבואו.
‫הם יכולים לישון בחדר השינה הישן של מיי. ‫מה דעתך?
‫אתם רוצים שנבוא איתכם?
‫פים.
‫בואו איתנו.
‫הבית שלנו הוא הבית שלכם.
‫גרת שם בתור ילדה, שכחת?
‫לא, אני לא. אימא מעולם לא סיפרה לי על זה.
‫זה היה לילה ארוך, כדאי שנזוז.
‫תוכלו לחזור לבקר אחר כך. קדימה.
‫בואו נלך.
‫מיי, בתי.
‫הגורל כל כך לא אדיב כלפיי.
‫ואן…
‫קדימה.
‫איפה המחברת שלי?
‫פוט, שכחנו את לאטה.
‫פים, פוט, תשבו.
‫סבתא הכינה לכם ארוחת בוקר.
‫היא לא תצטרף אלינו?
‫היא לא אוכלת ארוחת בוקר בדרך כלל.
‫היא בטח יצאה לדבר עם השכנים.
‫פוט, סבתא רוצה שתסיים את החלב שלך.
‫לפני שנתחיל,
‫אני רוצה לדבר איתכם על משהו.
‫אתמול בלילה ראיתם ‫כיצד סבתא שלכם נהייתה סנילית.
‫היא אפילו לא זכרה את פוט.
‫יש ימים שבהם היא צלולה לגמרי,
‫ואז, למוחרת, הזיכרון שלה נעלם.
‫מעכשיו, אני רוצה לבקש מכם טובה.
‫אם היא אומרת או עושה משהו שמתסכל אתכם,
‫בבקשה, אל תיקחו את זה ללב.
‫מה בדיוק לא בסדר איתה?
‫יש לה דמנציה.
‫שניכם יכולים לעזור לי לטפל בה.
‫תוודאו שהיא לוקחת את התרופות שלה בזמן.
‫אז, ישנתם טוב? החדר קטן מדי לשני אנשים?
‫ממש לא, אנחנו נסתדר.
‫אבל…
‫אנחנו באמת חייבים להישאר כאן?
‫זה לטובתכם,
‫עד שאימא שלכם תוכל לעזוב את בית החולים.
‫אני יכולה ללכת הביתה אחר כך?
‫אני צריכה להביא כמה דברים.
‫אני גם לא רוצה להשאיר את לאטה לבד.
‫לאטה?
‫החתול של אימא.
‫אני מבין.
‫כמובן.
‫עכשיו תאכלו את ארוחת הבוקר שלכם.
‫מר סומפונג, אפשר לדבר איתך בפרטיות?
‫אתה יכול לדבר איתי כאן, ‫שניהם מבוגרים מספיק בשביל להבין.
‫אם כך…
‫האיברים הפנימיים של המטופלת לא נפגעו,
‫אלה חדשות טובות.
‫אבל המוח שלה…
‫הסיכוי שלה להתעורר הוא 50 אחוז בלבד.
‫ואני לא יכול לומר לכם ‫כמה זמן היא תישאר במצב הזה.
‫אנחנו יכולים לעקוב מקרוב אחרי המצב שלה
‫כדי למנוע סיבוכים וזיהומים.
‫זה כל מה שאני יכול להגיד לכם כרגע.
‫קח את זה.
‫בסדר?
‫פים, קחי.
‫זה הבית שלך בינתיים.
‫לכו לנוח.
‫אני צריך לצאת ואחזור בערב.
‫כן. ‫-תשמרו על סבתא.
‫פוט, מה אתה עושה? תעזור לי עם התיקים!
‫פים, תראי.
‫לעזאזל! אתה עשית את זה?
‫לא, זה כבר היה פה כשנכנסתי.
‫אולי הבית הסמוך עובר שיפוצים.
‫תראה לסבא כשהוא יחזור הביתה.
‫קדימה.
‫לא סיימת.
‫אני לא אוכל ירקות, סבתא.
‫בבית הזה, אנחנו מסיימים כל מה שעל הצלחת.
‫תסיים את זה.
‫מישהו ראה את לאטה?
‫לא ראיתי אותו בסביבה.
‫זה נורמלי שחתולים משוטטים.
‫ראיתי אותו כאן לא מזמן.
‫ולאן הוא הלך?
‫הוא חיטט באשפה ועשה בלגן,
‫אז הוצאתי אותו החוצה.
‫החוצה?
‫הוא יחזור כשהוא יהיה רעב.
‫אבל הוא היה כאן פחות מיום.
‫אולי הוא הלך לאיבוד.
‫או שהוא חזר לבית שלנו.
‫שטויות. הבית של אימא שלך בצד השני של העיר.
‫שיישאר בחוץ. זה לא עניין גדול.
‫לאטה הוא חתול בית. הוא לא יכול לשרוד בחוץ.
‫סבא, אולי כדאי שתזמין שיפוצניק.
‫למה? ‫-יש שם חור בקיר.
‫חור?
‫איזה חור?
‫לא ראית? אני אראה לך.
‫פוט, תחזור ותסיים את החלב שלך.
‫בטח קודחים משהו בבית הסמוך.
‫אני לא רואה חור.
‫כאן.
‫אתה באמת לא רואה אותו?
‫אתם עובדים עליי? אין חור!
‫ואן, בואי הנה.
‫את רואה חור? ‫-מה?
‫איזה חור? אני לא רואה חורים.
‫סבתא, הוא ממש כאן.
‫אני לא רואה אותו. זה בטח חור ממש קטן.
‫מה אתם מנסים לעשות?
‫קודם החתול, ועכשיו חור בלתי נראה.
‫תירגע.
‫אתם לא ממציאים את זה, נכון?
‫לא! אנחנו דוברים אמת!
‫אימא שלך לא גידלה אתכם להיות שקרנים, נכון?
‫זה מספיק. תמשיכו להתווכח על החור המטופש.
‫אני סיימתי פה.
‫כבר שמונה בערב. אתם צריכים ללכת לישון.
‫למה הם לא ראו את החור?
‫אני לא מבינה.
‫הם באמת לא ראו את החור
‫או שהם שיקרו לנו?
‫למה שהם ישקרו?
‫אולי אנחנו רואים דברים שלא קיימים.
‫לא.
‫העיניים שלנו לא הטעו אותנו.
‫אני חושב שזה הבית.
‫אין פלא שאימא לא הביאה אותנו הנה.
‫מה הבעיה בבית הזה?
‫לא נראה לי. אתה מדמיין דברים.
‫פוט, מה קרה?
‫פים…
‫את חושבת שהם באמת סבא וסבתא שלנו?
‫כמובן שכן.
‫הם יודעים את השמות שלנו, ‫הם מכירים את אימא,
‫ויש להם תמונות משפחתיות בכל מקום.
‫אתה פרנואיד.
‫זה ממש מפריע לי.
‫איך זה שאימא לא אמרה מילה עליהם?
‫משום ש…
‫יש משהו בדבריך.
‫פים, ארוחת הבוקר מוכנה. שבי.
‫פוט, תאכל ארוחת בוקר.
‫כן, סבתא.
‫פים.
‫לאטה חזר?
‫לא.
‫בדקת את הקיר?
‫על מה אתם מתלחשים?
‫פוט.
‫השיער שלך מבולגן. ‫אתה לא יכול ללכת לבית הספר ככה.
‫ותכפתר את החולצה, בסדר?
‫הינה החלב שלך. תסיים אותו.
‫תשתה.
‫אני לא אוהב חלב.
‫חלב טוב לבריאות שלך. במיוחד לעצמות שלך.
‫אתם יכולים לעשות משהו בשבילי?
‫אל תרגיזו את סבא שוב.
‫איפה היית, נכה?
‫לא ראיתי אותך כמה ימים.
‫אימא שלי…
‫מה עם אימא שלך? שיהיה.
‫אני רק רוצה לדעת ‫מתי אוכל לבוא אליך הביתה שוב.
‫אני רוצה לראות את אחותך.
‫בלתי אפשרי.
‫אנחנו גרים עכשיו עם סבא וסבתא שלנו.
‫לא אכפת לי איפה אתה גר. ‫אני אגיע אחר הצוהריים.
‫זה לא רעיון טוב.
‫למה לא?
‫אתה רוצה להרחיק אותי?
‫אתה רוצה שאפיץ את הסרטון?
‫רוצה לראות? תסתכל!
‫לא. ‫-חומר מעולה, גבר.
‫הינה. ‫-לא.
‫קדימה.
‫פיים, תניח לו לנפשו.
‫מה? לא עשיתי כלום.
‫אמרתי לו שאקפוץ אליו הביתה אחרי הלימודים,
‫נכון?
‫אני בסדר, פים.
‫מי הזמין אותך? אתה לא רצוי בבית שלנו.
‫היי.
‫זה כל כך מרושע.
‫אימא לא רוצה שפוט יסתובב עם מניאק כמוך.
‫זה כואב.
‫את מתכוונת לבחור נאה כמוני.
‫נאה…
‫אבל בכל זאת מניאק.
‫מרוצה?
‫מאוד. לפחות את אומרת שאני נאה.
‫עכשיו תכניס את זה לראש שלך.
‫אל תתקרב לפוט שוב.
‫אפשר להתקרב אלייך?
‫נו?
‫אף פעם לא ידעתי מה פוט צריך לעבור.
‫הוא לא סיפר לי כלום.
‫הוא משתף אותך
‫כי את היחידה שמבינה אותו.
‫אני רואה כמה הוא מתגעגע אלייך.
‫בבקשה תתעוררי. אני רוצה לחזור הביתה.
‫את יודעת, זה מחניק מאוד
‫לגור עם סבא וסבתא.
‫זה כאילו…
‫אנחנו גרים עם זרים.
‫סבא וסבתא לא מבינים אותנו בכלל.
‫אני יודעת שזאת לא אשמתם.
‫מעולם לא בילינו יחד לפני כן.
‫אני צריכה ללכת עכשיו, אימא.
‫אני אבוא שוב מחר.
‫אני אביא את פוט.
‫אני אוהבת אותך, אימא.
‫לעזאזל.
‫אתה כזה מטומטם.
‫למה לא הבאת את האקס בוקס איתך?
‫אמרתי לך לא לבוא, אתה לא האמנת לי.
‫כמה זמן תצטרך להישאר כאן?
‫אני לא יודע. אני מניח…
‫עד שאימא תשתחרר.
‫אלוהים.
‫ומתי אחותך תגיע?
‫למה לוקח לה כל כך הרבה זמן?
‫עזוב אותה, בבקשה.
‫סתום את הפה.
‫אתה רוצה שאראה לה את הסרטון?
‫אולי אז היא תיקח אותי ברצינות.
‫מה קרה, לעזאזל?
‫שמעת את הרעש?
‫איזה רעש?
‫אתה צוחק עליי?
‫מה אתה מעשן?
‫פוט.
‫איזה רעש? לא שמעתי כלום.
‫היי, פוט. לאן אתה הולך?
‫היי.
‫לעזאזל. הוא מתעלם ממני.
‫מה זה?
‫אתה רואה את החור הזה?
‫איזה חור?
‫החור הזה. כאן. ‫-אין שום חור מזוין.
‫אתה חושב שאני עיוור?
‫מה הבעיה שלך, לעזאזל?
‫פוט.
‫מה עכשיו?
‫שם.
‫תסתכל.
‫על מה?
‫אתה לא תאמין לי.
‫תראה בעצמך.
‫זוז. מה לעזאזל?
‫כאן?
‫נמוך יותר.
‫יותר שמאלה.
‫שם.
‫השתגעת, בן אדם.
‫לעזאזל!
‫דחפת אותי!
‫לא דחפתי!
‫חכה.
‫מניאק. האף שלי!
‫לעזאזל!
‫לעזאזל.
‫איך אתה מעז, נכה מזוין!
‫אני לא נגעתי בך.
‫חרא קטן שכמוך!
‫פיים, מה אתה עושה כאן? צא החוצה!
‫פים.
‫מה ל…
‫תראי מה אחיך עשה לי!
‫מה? מה קורה כאן?
‫פיים הציץ דרך החור.
‫איזה חור?
‫אין שם שום חור מזוין.
‫הוא רימה אותי, ודפק לי את הראש בקיר.
‫לא עשיתי כלום!
‫אתם תשלמו על זה. שניכם.
‫תזכרי את דבריי. החיים שלך נגמרו, זונה.
‫את גמורה.
‫לעזאזל!
‫על מה הוא מדבר?
‫תספר לי, פוט.
‫פיים…
‫צילם סרטון שלך.
‫איזה סרטון?
‫סרטון שלך מתקלחת באולם ההתעמלות.
‫מה?
‫מתי? אתה בטוח שזאת אני?
‫כן.
‫מה זאת אומרת?
‫צפית בו?
‫רק לרגע.
‫מי עוד ראה אותו?
‫אני לא יודע.
‫הוא סוחט אותי ‫כדי שאעזור לו להשיג איתך דייט,
‫אחרת הוא ישתף את הסרטון עם כל בית הספר.
‫למה הכאבת לו?
‫עכשיו הוא יפיץ את הסרטון.
‫באמת לא נגעתי בו.
‫לכן הוא אמר שהחיים שלי נגמרו.
‫מעניין איך לאטה מסתדר.
‫הוא חתול חכם. הוא ימצא את הדרך הביתה.
‫מה קרה? מישהו נפצע?
‫אף אחד לא נפצע, סבתא. אנחנו בסדר.
‫מיי!
‫תעשי משהו, בבקשה. תיפטרי מזה!
‫אני לא עומדת בזה יותר.
‫סבתא, זאת אני, פים.
‫תנקי את זה. עכשיו!
‫הכול באשמתך, קריט.
‫תראה מה עשית.
‫סבתא, אני פוט. ‫-תראה!
‫זה פוט. ואני פים.
‫תעיפי אותו! אני לא יכולה יותר.
‫תירגעי, סבתא.
‫קחי את עצמך בידיים, אני הנכד שלך.
‫פוט.
‫פים.
‫הנכדים שלי.
‫אני מצטערת. אני ממש מצטערת.
‫סליחה.
‫הגיע הזמן לקחת את התרופה שלי.
‫תביאו לי מים.
‫תביא מים, פוט.
‫תני לי לעזור לך, סבתא.
‫סבא, אתה שומע את זה?
‫כן.
‫אני אלך לבדוק.
‫תחזרו לחדר שלכם.
‫ואן.
‫ואן!
‫מה קרה?
‫מה עשית, ממזר?
‫לעולם לא אסלח לך.
‫תחזרי למיטה. אני אביא את התרופות שלך.
‫מה קרה לך?
‫ואן.
‫אתה בסדר?
‫ילדים, בואו נאכל ארוחת בוקר.
‫קנקן החלב הזה מיועד במיוחד בשבילך, פוט.
‫טוב…
‫ישנתם טוב?
‫אני ישנתי כמו בול עץ.
‫איפה סבא?
‫הוא יצא מוקדם בבוקר.
‫הוא אמר שהוא הולך להיפגש עם חבר.
‫באתי בעניין המקרה של הבת שלי.
‫כן, אדוני. שב, בבקשה.
‫- ניצב ‫סומפונג צ'יאיוואן -
‫- היחידה לדיכוי פשעים ‫2011-2007 -
‫מה שלום הבת שלך?
‫היא עדיין בתרדמת.
‫אם יש דרך שבה אוכל לעזור, אל תהסס לבקש.
‫אני רוצה לראות את תיק החקירה.
‫אל תחשוב על זה כעל פקודה מהבוס שלך לשעבר.
‫תחשוב על זה כעל טובה לחבר ותיק.
‫הינה זה, אדוני.
‫מי היה הנהג?
‫הבחור הזה והחברה שלו, נכון?
‫שניהם העידו שחבר אחר נהג.
‫אבל זאת הייתה המכונית של הבחור?
‫כן, אדוני.
‫היא רשומה על שם אבא שלו.
‫אבא שלו?
‫אתה מתכוון לאפיוואט, איל הנדל"ן?
‫כן.
‫לילד קוראים צ'איוט. ‫החברים שלו קוראים לו פופ.
‫אבל הרישומים מראים בבירור שלצ'איוט וחברתו
‫הייתה רמת אלכוהול בדם ‫החורגת מהמגבלה החוקית.
‫איך אתה יכול להיות כל כך בטוח ‫שצ'איוט לא היה הנהג?
‫הוא בטח שילם לחבר שלו כדי שיישא באשמה.
‫בוא לא נקבל החלטות נמהרות.
‫אתה צודק.
‫עם זאת,
‫את הנהג האמיתי צריך לתפוס ולהרשיע.
‫בין אם זה צ'איוט או לא.
‫לא אכפת לי אם אבא שלו הוא איש חשוב.
‫הבת היחידה שלי נמצאת בתרדמת כבר כמעט חודש.
‫אם יקרה לה משהו,
‫הנכדים שלי יהפכו ליתומים.
‫אני אגרור את הממזר הזה החוצה ואעניש אותו.
‫זכור את דבריי.
‫לא אכפת לי כמה השפעה יש למשפחה שלו,
‫אני לא אתן לו להתחמק.
‫מה? פיים באמת חושב שיש לו סיכוי איתי?
‫המניאק הזה צריך פשוט למות.
‫מה אם הוא יתעקש? מה תעשי אז?
‫של מי הטלפון הזה?
‫אוי, לא.
‫של פיים.
‫הוא בטח הפיל אותו.
‫אלוהים.
‫באמת?
‫יופי. אבדוק אם הסרטון שלי נמצא בו.
‫מה הרעש הזה?
‫פוט, מה אתה עושה?
‫הסתכלתי דרך החור הזה פעם אחת.
‫ומה ראית?
‫ראיתי את הבית השכן.
‫והייתה ילדה מפחידה.
‫ילדה?
‫כן, אבל לא ראיתי את ההורים שלה.
‫אתה יודע מתי סבא יחזור?
‫אני לא יודע, שניהם בבית החולים.
‫אז תשמור בשבילי. אני אבדוק את החור.
‫תודיע לי כשהם חוזרים.
‫בסדר. ‫-עכשיו, לך.
‫מה קרה?
‫חייבים לעזור לה!
‫לעזור למי?
‫מה ראית?
‫את הילדה!
‫לעזאזל!
‫היא בסכנה, חייבים לעזור לה!
‫קדימה. ‫-אני לא הולך לשום מקום.
‫מה אתה אומר? אתה הולך לתת לה למות?
‫היא לא תמות. היא רוח רפאים, פים!
‫אנחנו נמות אם ניכנס לבית הזה.
‫למה? מה ראית בתוך החור?
‫רגע. לא ראית את מה שאני ראיתי?
‫חכי, פים!
‫אל תעשי את זה.
‫מה יש שם?
‫פוט, תתרחק מהחור.
‫משהו ממש לא בסדר עם הבית הסמוך.
‫הרגע אמרת שאת רוצה להיכנס לשם.
‫אתה חושב שמה שראית אמיתי?
‫לא נראה לי.
‫למה לא?
‫עכשיו לילה בבית הזה.
‫הילדה עומדת בחושך.
‫אבל כאן השמש זורחת.
‫כן.
‫זה פשוט לא אפשרי.
‫אז החור הזה לא אמיתי.
‫והילדה הזאת היא רוח רפאים.
‫פוט, תבטיח לי
‫שלא תציץ דרך החור הזה לעולם.
‫תבטיח לי!
‫היי, לאטה.
‫חזרת!
‫חתול טיפש, איפה היית? דאגתי לך.
‫פוט! לאטה חזר.
‫טעים, נכון?
‫תאכל עוד.
‫פוט! מה קרה?
‫פוט!
‫זה…
‫זה בחדר הזה. ‫-מה?
‫מה יש בחדר הזה?
‫היא עמדה ממש שם.
‫מה? ‫-ראיתי אותה שם ממש עכשיו.
‫כאן? איפה?
‫על מה אתה מדבר? אין כאן כלום!
‫ראיתי את זה במו עיניי. ממש ליד המיטה שלי.
‫אולי זה סתם חלום בלהות. תחזור לישון.
‫פוט, תתעורר.
‫פוט, תתעורר. אתה תאחר לבית הספר.
‫אני לא מרגיש טוב.
‫תירוץ עלוב. קום.
‫פוט!
‫אתה מדמם.
‫נפצעת?
‫פוט.
‫לא יודע, יש לי חום.
‫אני אקרא לסבתא.
‫לא!
‫אני הולך לבית הספר.
‫במצב הזה? אין מצב! חכה כאן.
‫סבתא.
‫את יכולה לעלות לכאן? פוט חולה.
‫- יורשו של טייקון יוצא לחופשי ‫חבר הודה בתאונת פגע וברח -
‫מיי, בתי…
‫בכל פעם שהסתבכת בצרה,
‫תמיד הייתי שם כדי לעזור לך לצאת מזה.
‫אבל…
‫הפעם…
‫אני לא יודע מה עוד אני יכול לעשות.
‫הייתי שוטר כל חיי.
‫שירתי את הציבור.
‫אבל היום,
‫החוק אפשר לאדם רע לצאת לחופשי.
‫אני נשבע…
‫אני אתפוס את הבן זונה שעשה לך את זה.
‫אני ארדוף אחריו ואגרום לו לשלם!
‫שתה קצת חלב חם, פוט.
‫אתה מרגיש טוב יותר?
‫לא ממש.
‫בקרוב תרגיש טוב.
‫סבתא.
‫כשאימא גרה פה,
‫איך היא הייתה?
‫אימא שלך?
‫מיי הייתה בחורה מושלמת.
‫מלכת הקמפוס שלה.
‫והיא הייתה מעודדת, כמו פים.
‫למעשה,
‫פים הולכת בעקבות מיי כאילו הן אותו אדם.
‫לסבא ולי היו ציפיות גבוהות מאימא שלך,
‫עד ש…
‫עד שמה?
‫בוא לא נדבר על זה.
‫היי, מה אתה מצייר? אפשר לראות?
‫תן לי לראות.
‫אתה מוכשר.
‫למה ציירת ציור נורא כזה?
‫אני לא ציירתי את זה.
‫שקרן. זאת המחברת שלך.
‫כן, אבל אני לא ציירתי את הציור הזה.
‫מה הבאתי איתי לחדר?
‫קנקן החלב הזה.
‫למה לא שתית אותו?
‫תשתה עכשיו.
‫פוט, תשתה את זה.
‫קדימה!
‫בסדר, הגיע הזמן להצביע לקפטן החדשה שלנו.
‫יש לנו שלוש מועמדות.
‫הראשונה היא הקפטן הנוכחית שלנו, פים.
‫המועמדת הבאה
‫היא מינט.
‫ולבסוף,
‫יש לנו את פאו.
‫לא היה לי מושג.
‫מי כתבה את השם שלי, לעזאזל?
‫תקשיבו, בנות.
‫אני רוצה להודיע ‫שלמרות שיש לנו שלוש מועמדות,
‫יש רק אחת שעונה על כל הדרישות.
‫וזו היא…
‫פים.
‫זה הכול להיום. משוחררות.
‫תודה. ‫-תודה.
‫מזל טוב.
‫פאו.
‫תפסיקי לשחק אותה תמימה.
‫על מה את מדברת?
‫למה את עושה את זה?
‫את מה? אין לי מושג על מה את מדברת.
‫- מתי תפרסם את הסרטון? ‫שלחתי לך אותו מזמן! -
‫- בקרוב! ברגע שפים תהיה שלי -
‫- פיים, חתיכת מניאק. -
‫- אתה שוכב איתי ואתה רוצה גם את פים? -
‫- שתי ציפורים במכה -
‫אני יודעת שצילמת את הסרטון ‫ושלחת אותו לפיים.
‫והוא משתמש בו כדי לסחוט אותי.
‫את כזאת כלבה דו־פרצופית.
‫למי את קוראת כלבה?
‫תסתכלי סביבך.
‫כולם שונאים אותך.
‫"היי, אני פים. אני יפה וחכמה.
‫אני הבחורה המושלמת, ‫הכוכבת הכי זוהרת בבית הספר."
‫את הכלבה האמיתית כאן.
‫את רוצה לדעת מה הם אומרים מאחורי הגב שלך?
‫טוב, אני מניחה שלא אכפת לך בכל מקרה.
‫כי את מלכה סנובית קטנה ‫שתקועה על העץ הגבוה שלך.
‫ואני בטוחה שכל בית הספר כבר ראה את הסרטון.
‫אז זו באמת את.
‫על מה את מדברת?
‫פאו,
‫פים כבר סיפרה לי על הסרטון.
‫תכננת לפרסם את הסרטון היום ולהשפיל את פים
‫כדי שהיא תוותר על תפקידה.
‫לא עשיתי את זה.
‫הפכתי את פים לקפטן פעם נוספת
‫כדי לחשוף אותך.
‫אני לא יודעת על מה את מדברת.
‫את לא יכולה להאשים אותי. יש לך הוכחה?
‫ההוכחה נמצאת כאן.
‫תני לי את הטלפון שלך.
‫עכשיו.
‫סליחה, תחזור לישון.
‫זה בסדר.
‫חיכיתי לך.
‫מה שלומך?
‫המצב שלך לא משתפר.
‫פים, אני לא רוצה להישאר פה יותר.
‫אני רוצה לחזור הביתה.
‫זה הבית הזה. הוא עושה אותי חולה.
‫פוט.
‫הצצת דרך החור ההוא שוב?
‫החור קורא לי כל הזמן.
‫אני לא יכול להילחם בזה, אז כן, הסתכלתי.
‫אתה חולה בגלל החור הטיפשי וילדת הרפאים.
‫אתה חייב להתרחק ממנו.
‫הינה.
‫פוט, זה רציני, אתה צריך ללכת לבית חולים.
‫הלו. פים, אני אחזור אלייך.
‫סבא, פוט חולה מאוד. מה נעשה?
‫מה קרה לו?
‫הוא משתעל דם.
‫איפה אתה?
‫אני באמצע משהו.
‫סיפרת לסבתא?
‫דפקתי על דלת חדר השינה שלה.
‫היא לא הגיבה, אז אני מניחה שהיא ישנה.
‫לא רציתי להפריע לה.
‫בסדר, אני כבר חוזר הביתה.
‫מה נעשה עכשיו?
‫גמרתי עם זה.
‫נכון, אסור לך לקחת יותר סיכונים.
‫מה ראית?
‫ספרי לי, מה ראית?
‫הילדה… היא מתה שם, בבית הזה!
‫האיש הזה אפילו לא ניסה לעזור לה.
‫יש איש?
‫כן, הוא היה שיכור וישן כאילו כלום לא קרה.
‫פוט, אל תסתכל!
‫איך היא מתה?
‫אולי הכול קרה
‫כי הילדה מנסה להגיד לנו איך היא מתה.
‫חכי רגע.
‫עלה בדעתך פעם
‫שהחדר שאנחנו רואים דרך החור
‫נראה בדיוק כמו החדר הזה?
‫איך זה יכול להיות?
‫בשלב מסוים, כנראה היה שעון על הקיר הזה.
‫לא שמת לב
‫שסבתא כל הזמן מציצה לשם
‫אף על פי שזה סתם קיר ריק?
‫זה הרגל ישן, ‫מפני שהיא הייתה בודקת מה השעה שם.
‫כן, זה אומר שהחדר הוא החדר הזה.
‫אבל בשתי תקופות שונות.
‫אבל זה בלתי אפשרי!
‫שמעת על תאוריית חור התולעת?
‫תאוריית חור התולעת? לא.
‫חור תולעת הוא שער שמחבר בין ממדים שונים.
‫מה שראינו בחור הזה
‫כבר קרה בעבר.
‫אתה רציני?
‫רציני לגמרי.
‫אמרת בעצמך
‫ששעת היום בחדר הזה תמיד שונה.
‫ויש דברים אחרים שהם לא הגיוניים.
‫מה אתם עושים?
‫מאוחר. למה אתם עוד לא במיטה?
‫אמרת לי שפוט חולה מאוד, לא?
‫סבא,
‫אתה יודע משהו על הילדה שמתה בבית השכן?
‫איזו ילדה? אין ילדה מתה בשום מקום.
‫הבית הזה ננטש לפני זמן רב.
‫אבל הייתה ילדה שגרה בו פעם,
‫והיא מתה לפני זמן מה.
‫ראינו הכול דרך החור.
‫תפסיקו, די עם החור המחורבן הזה שוב!
‫אז איפה הוא?
‫אם יש חור, למה אני לא רואה אותו?
‫שניכם ראיתם את החור הזה?
‫אלוהים.
‫תעזרו לי.
‫זה מספיק. ‫-בסדר.
‫בסדר.
‫זהו זה. לא תראו יותר חור מחורבן.
‫עכשיו לכו לישון.
‫כן. קדימה.
‫- היחידה לדיכוי פשעים -
‫מה קורה כאן?
‫אין כאן שום מחסומים, אל תדאג.
‫המשטרה המחוזית ממילא מקבלת שוחד מאבא שלי.
‫נכון.
‫אני כמעט בבית, ביי.
‫לעזאזל.
‫מה לעזאזל?
‫כמה אתה רוצה?
‫תשתוק.
‫מי אתה, לעזאזל? אבא שלי יכסח אותך.
‫שתית אלכוהול?
‫זה לא עניינך, לעזאזל.
‫פים… פוט…
‫אתה מואשם בניסיון לרצוח שוטר.
‫המשטרה לא יכולה לגעת בי, אתה לא יודע?
‫לך לעזאזל, שוטר חסר תועלת.
‫אתה גמור.
‫כשאצא מכאן, אני אהרוג אותך!
‫אתה אוהב לשתות?
‫אני אמזוג לך את כל הבקבוק!
‫תישרף בגיהינום, חלאה.
‫אין תשובה. זה מוזר.
‫הוא כל הזמן הזכיר לי ‫להתקשר אליו אם תתעוררי.
‫על מי אתה מדבר, דוקטור?
‫מר סומפונג, אבא שלך.
‫הוא דואג לך מאוד. הוא כאן כל יום.
‫זהירות.
‫אבא שלי?
‫כן.
‫הרגע התעוררת מתרדמת, ‫אז אולי הדברים ייראו קצת מטושטשים.
‫מה עם הילדים שלי?
‫הם מגיעים כמעט כל יום.
‫אל תדאגי. הם גרים עם סבא שלהם עכשיו.
‫מה?
‫גברתי. את לא יכולה ללכת. ‫-תשכבי, בבקשה.
‫אני חייבת להביא את הילדים שלי. ‫-עוד לא החלמת.
‫הילדים שלך אצל הסבים שלהם.
‫גברתי!
‫אל תתנגדי. ‫-לא.
‫אתם לא מבינים! ‫אני חייבת להוציא אותם מהבית הזה!
‫עזבו אותי!
‫סבתא, אולי תלכי לנוח קצת?
‫פוט ואני ננקה הכול.
‫נסיים את זה לפני שסבא יחזור.
‫לא.
‫סבתא, את רואה את החור, נכון?
‫ואת שומעת את הרעש.
‫סבתא, את שומעת את זה?
‫חמש עשרה שנים…
‫במשך 15 שנים
‫הרעש הזה מייסר אותי.
‫מה? אז את כן שומעת.
‫למה לא אמרת מילה על כך?
‫אתם יודעים כמה סבא שלכם רגזן.
‫כי הוא מעולם לא שמע את הרעש הזה,
‫והוא מעולם לא ראה את החור הזה כמונו.
‫הוא חושב שיצאתי מדעתי.
‫כבר שנים שהוא מכריח אותי ‫ליטול את הכדורים האלה.
‫כדי שאשכח
‫את כל מה שראיתי
‫וכל מה ששמעתי.
‫הסתכלת דרך החור?
‫סבתא, הילדה הזאת מתה בבית שלנו, נכון?
‫לא, פים.
‫אל תסתכלי! אני מתחננת!
‫תאמיני לי, פים! תתרחקי ממנו!
‫תתרחקי ממנו!
‫פים.
‫פיניה.
‫קריט, תתעורר. איפה פיניה?
‫איפה פיניה?
‫מיי, מה קורה?
‫אימא, הבת שלי נעדרת. ‫-מה?
‫פים, מה ראית?
‫אימא. ראיתי את אימא.
‫היא צעירה ובהיריון.
‫בדיוק כפי שחשבתי. זה חור תולעת.
‫מה?
‫ראיתי גם אותך ואת סבא.
‫אבל לא הייתם מבוגרים כפי שאתם עכשיו.
‫שטויות. אמרתי לך לא להסתכל.
‫תחזרו לחדר שלכם. קדימה!
‫סבתא, מי זו פיניה?
‫למה אימא קראה לה "בת"?
‫לא, פוט!
‫אל תסתכל בפנים!
‫פיניה, בתי, אל תעזבי אותי!
‫ואן, קחי אותם למעלה. ‫-פיניה!
‫אני אטפל בעניינים כאן.
‫פיניה.
‫פיניה, בבקשה אל תעזבי אותי!
‫נתת לבת שלנו למות, קריט!
‫מספיק! תפסיק להסתכל! ‫-סבתא.
‫האיש הזה הוא אבא שלי?
‫פשוט תשכח מזה! ‫-תירגעי, סבתא.
‫מה קרה לאבא שלי? אני רוצה לדעת.
‫אתה לא צריך לדעת.
‫אדוני, לאן אתה הולך?
‫מר סומפונג.
‫דוקטור, איפה הבת שלי?
‫יש בעיה. מיי ברחה.
‫מה? היא ברחה?
‫עברו 15 שנה מאז שזה קרה.
‫סבא ואני יצאנו עם אימא שלך,
‫והשארנו את פיניה עם אבא שלך.
‫מעולם לא חשבנו שיקרה משהו רע.
‫לו יכולתי להחזיר את הזמן לאחור,
‫לעולם לא הייתי משאירה את פיניה ‫עם הלא יוצלח הזה.
‫אבא.
‫כן.
‫אבא.
‫בוא לשחק איתי.
‫בסדר. במה נשחק?
‫מחבואים.
‫בסדר. לכי להתחבא, אני אחפש.
‫אלוהים יודע כמה זמן פיניה הייתה לכודה
‫בארון שמתחת למדרגות.
‫המנוול הזה השתכר ונרדם.
‫הוא שכח את הבת שלו.
‫כשמצאנו אותה, כבר היה מאוחר מדי.
‫איך היא מתה?
‫רעל עכברים. היא שתתה רעל עכברים.
‫- רעל עכברים -
‫למה היא עשתה את זה?
‫הילדה לא הייתה רגילה.
‫היא ראתה את רעל העכברים ששמתי בפנים.
‫אני חושבת
‫שהיא כנראה חשבה שזה סוג של סירופ.
‫מה עם אבא שלי?
‫המנוול הזה…
‫מה קרה?
‫קריט!
‫הוא חטף את האקדח שלי וירה בעצמו.
‫הוא בטח הרגיש אשם בעקבות המוות של פיניה.
‫פוט, אתה שוב משתעל דם!
‫אנחנו חייבים לקחת אותו לבית חולים.
‫איך אתה מרגיש? למה שלא תלך לנוח קצת?
‫קדימה. ‫-המצב שלו מחמיר!
‫הוא צריך לראות רופא, מייד. ‫-לא.
‫תני לו לשכב והוא יהיה בסדר. קדימה.
‫סמוך עליי. פוט, בוא הנה.
‫בבקשה, סבתא, חייבים לקחת אותו לבית חולים.
‫אני מתקשרת לאמבולנס.
‫פוט.
‫שתה קצת חלב חם ותבריא מהר מאוד.
‫הוא חולה מאוד. תשכחי מהחלב, למען השם.
‫פיניה, תשתי. קדימה. ‫-סבתא, לא!
‫סבתא! ‫-פיניה, תשתי.
‫זה פוט, לא פיניה. ‫-אני לא רוצה לשתות.
‫תפסיקי, סבתא! ‫-פיניה, תשתי.
‫תפסיקי! עזבי את הילדים שלי!
‫אימא. ‫-אימא.
‫מיי, בתי היקרה.
‫אימא!
‫מיי, התעוררת.
‫מתי שוחררת? איך זה שאף אחד לא סיפר לי?
‫אימא…
‫תתרחקי, אימא. ‫אני לוקחת את הילדים שלי הביתה.
‫הביתה? זה הבית שלך.
‫השארתי את החדר שלך ‫בדיוק כמו שהוא היה כשעזבת אותנו.
‫בואי לגור פה. תחזרי אליי.
‫לעולם לא אתן לילדיי לגור בבית הזה.
‫זוזי.
‫פים, פוט, בואו נלך הביתה.
‫קדימה. תתרחקי! ‫-לא.
‫בבקשה, אל תלכי, מיי. בבקשה.
‫בבקשה, אל תלכי.
‫מיי, למה ברחת מבית החולים?
‫הרופא אמר שאת צריכה להיות בהשגחה.
‫תתרחק, אבא.
‫שניכם, עלו למעלה. ‫אני צריך לדבר עם אימא שלכם.
‫ילדים, תישארו כאן.
‫אם יש לך משהו לומר, תגיד אותו עכשיו.
‫אני רוצה שגם הילדים שלי ידעו את האמת.
‫מעולם לא הסתרתי ממך דבר.
‫באמת? תראה את היד שלך.
‫אתה עדיין אוחז באותו אקדח.
‫תגיד לי, מה קרה כשהייתי מאושפזת?
‫ברגע שהגעתי לכאן, ידעתי שמשהו לא בסדר.
‫הכל בראש שלך.
‫בבקשה תעצור אותה. אל תיתן לה לברוח שוב.
‫בבקשה.
‫אתה מסתיר ממני משהו?
‫לא, אני לא.
‫אז תן לי לשאול אותך משהו
‫שתהיתי לגביו במשך הרבה זמן.
‫באותו יום, ‫האם קריט באמת לקח ממך את האקדח בכוח?
‫אימא, פים ואני כבר יודעים על אבא.
‫אל תקשיבי לילדים שלך. הם מדברים שטויות.
‫אנחנו יודעים גם על פיניה.
‫איך…?
‫איך גיליתם על פיניה?
‫מספיק.
‫הילדים שלך הם שקרנים כרוניים!
‫פוט! ‫-פוט!
‫כבר ימים שהוא משתעל דם.
‫חייבים לקחת אותו לבית חולים מייד.
‫כבר אמרתי לסבתא.
‫אבל היא דחקה בו לשתות חלב כל הזמן.
‫חלב?
‫כן. לפני שבאת, ‫היא הכריחה את פוט לשתות את החלב.
‫קום.
‫מה?
‫איך היא מתה?
‫רעל עכברים.
‫פיניה שתתה רעל עכברים.
‫סבתא, לא!
‫סבתא, מה נתת לפוט?
‫חלב, כמובן. מה רע בזה?
‫אז תני לי לטעום.
‫אפשר? ‫-לא, אסור לך לשתות את זה!
‫למה לא? ‫למה אני לא יכולה לשתות את החלב הזה?
‫לא! אסור לך לשתות את זה! אל תעשי את זה!
‫פיניה.
‫תפסיקי, פיניה.
‫הינה החלב שלך.
‫פים היקרה שלי. את הילדה הכי יפה.
‫פיניה…
‫פיניה.
‫אימא.
‫אימא…
‫הרעלת את פיניה.
‫ו…
‫והרעלת את פוט.
‫איך יכולת לעשות את זה לילדים שלי?
‫על מה את מדברת?
‫אימא שלך לעולם לא הייתה עושה דבר כזה.
‫כל מה שקרה היה בגלל החלאה הזה, קריט.
‫את יודעת את זה.
‫זה לא נכון.
‫לא הכול באשמת קריט.
‫יש לך יד בזה. ‫ישבת שם והעמדת פנים שאת חפה מפשע,
‫ונתת לנו לחשוב שפיניה מתה בגלל קריט.
‫אבל זאת את.
‫זה מפני שפיניה לא הייתה ילדה רגילה.
‫איך יכולת לעשות את זה לבת שלי? איך יכולת?
‫מיי, את מאשימה אותי?
‫כל מה שעשיתי, עשיתי למענך.
‫את בחורה מושלמת.
‫אבל בחרת להתחתן עם המניאק הזה.
‫ואז הילדה הראשונה שלך יצאה מוזרה.
‫נולדה מכוערת ונכה, כמו פוט!
‫המשפחה הזאת מקוללת.
‫הבת המושלמת
‫התחתנה עם שיכור וילדה ילד נכה.
‫זאת לא המשפחה.
‫זו רק אני שמקוללת.
‫מקוללת בכך שיש לי אימא כמוך.
‫אימא שלקחה ממני את כל מה שאהבתי אי פעם.
‫עשיתי למשפחה הזאת טובה ‫כשטיהרתי ממנה קארמה רעה.
‫עכשיו יכולים להיות לך חיים טובים יותר!
‫זה כל מה שעשיתי.
‫על כל מה שכבר קרה,
‫אני לא אאשים אף אחד.
‫אחרי הכול, אתם אבא שלי ואימא שלי.
‫אבל אני מזהירה אתכם.
‫מעתה והלאה, תעזבו את המשפחה שלי.
‫או שאחשוף את מה שעשיתם.
‫פים, פוט, בואו איתי.
‫קדימה.
‫מיי, תחזרי.
‫אל תעזבי אותי!
‫מיי, אל תלכי!
‫ואן. ‫-אל תעזבי אותי!
‫בבקשה, אל תעזבי אותי!
‫אל תעזבי אותי!
‫אני מצטערת שלא סיפרתי לכם ‫על פיניה ועל אבא שלכם.
‫פוט.
‫אתה דומה לו מאוד.
‫אבא שלכם היה אומן. הוא צייר כל יום.
‫הוא מעולם לא סיפר לי על הבעיות שלו.
‫הוא פנה לאלכוהול וזה הרס אותו.
‫אבא שלך אהב אותך כל כך, פים!
‫והוא התלהב כל כך כשהייתי בהיריון עם בן.
‫גם פיניה אהבה אותך מאוד.
‫היא החזיקה אותך וזמזמה שיר ערש עד שנרדמת.
‫בגלל זה המנגינה מוכרת כל כך.
‫אפילו עכשיו, אני עדיין יכולה ‫לזמזם את המנגינה הזו.
‫אימא,
‫מה אם מה שידוע לנו
‫זו לא כל האמת?
‫מה זאת אומרת?
‫לפעמים מה שאנחנו חושבים שאנחנו יודעים
‫זה רק קמצוץ מהאמת.
‫לא כל האמת.
‫היא מדברת על אבא.
‫מה?
‫איך אתם יודעים עליו משהו?
‫הצצנו דרך החור בקיר אצל סבא.
‫אתם יכולים לראות את החור הזה?
‫החור הזה גרם לי לרצות לצאת מהבית ההוא.
‫אז גם את ראית אותו?
‫אחרי שאבא שלכם התאבד,
‫סבא ניסה לכסות את החור.
‫אבל הוא אף פעם לא נעלם.
‫הצצת בו פעם?
‫לא. מעולם לא.
‫הרעש הזה.
‫שוב הרעש הזה.
‫מה?
‫זה הרעש הזה. ‫-על מה את מדברת?
‫היי.
‫אני לא שומע כלום.
‫אני שומעת את זה כבר 15 שנה.
‫אני לא עומדת בזה יותר. מספיק כבר!
‫מספיק!
‫-ואן.
‫לעזאזל.
‫- קפטן פול -
‫הלו.
‫סליחה שאני מפריע לך באמצע הלילה.
‫שמעת על צ'איוט?
‫מה איתו?
‫הילד הזה נרצח אתמול בלילה.
‫מישהו גרר אותו מהמכונית שלו
‫והעלה אותו באש.
‫אדוני,
‫איפה היית אתמול בלילה?
‫אתמול בלילה?
‫הייתי בבית החולים עם הבת שלי.
‫כן.
‫אבל אדוני, אני איאלץ לבקש ממך לבוא
‫ולענות על כמה שאלות. ‫-תקשיב.
‫אני יודע שאתה עושה את העבודה שלך.
‫הפיקוד הבכיר לוחץ עליך, נכון?
‫בבקשה, אל תגיד את זה.
‫במקרה של חתנך לפני 15 שנה,
‫עשיתי כמיטב יכולתי כדי לעזור לך, לא?
‫כמעט שכחתי.
‫עדה חדשה הופיעה.
‫ויש לנו תמונות ממצלמת רכב.
‫צ'איוט אמר את האמת.
‫לעזאזל, אנחנו בצרות צרורות.
‫לעזאזל! זו המכונית של אבא שלי.
‫אמרתי לך לא לנסוע בנתיב הנגדי.
‫לא התכוונתי!
‫צ'איוט לא שיקר לנו.
‫חבר שלו באמת נהג.
‫לא! מספיק.
‫מי זה?
‫מי שם?
‫סבתא יקרה.
‫כבר שתיתי את החלב.
‫אני ילדה טובה?
‫סבתא, תחבקי אותי.
‫קר לי. ‫-לא.
‫קר שם.
‫אני אוהבת אותך.
‫רדי ממני. ‫-אני אוהבת אותך.
‫רדי ממני.
‫ואן.
‫ואן!
‫- רעל עכברים -
‫ואן.
‫למה הרגת אותי?
‫ואן!
‫ואן.
‫האמת היא לעיתים כמו חור קטן ‫המוסווה על ידי החשכה.
‫היא תמיד הייתה שם.
‫אנחנו פשוט לא רואים אותה.
‫אבל ברגע שאור מאיר עליה,
‫היא חושפת את עצמה לעיני כול,
‫וגורמת לנו לתהות כמה זמן היא הסתתרה שם.
‫הם שוב לא נעלו אותה.
‫אבא, תפתח את הדלת!
‫אני כאן. תפתחו את הדלת!
‫אבא!
‫פיניה!
‫פיניה, בתי, אל תעזבי אותי.
‫ואן, קחי אותם למעלה. ‫-פיניה!
‫אני אטפל בעניינים כאן.
‫נתת לבת שלנו למות, קריט!
‫אתה אוהב לשתות?
‫אני אמזוג לך את כל הבקבוק!
‫מה אתה עושה?
‫חלאה כמוך לא ראוי לבת שלי.
‫לא.
‫נתת לבת שלנו למות!
‫מיי, מה עשית?
‫קריט.
‫פים, את כל כך יפה.
‫אני אוהבת אותך.
‫תרגום כתוביות: ג'ניה ליטבאק