Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
INSPIROVÁNO SKUTEČNÝMI UDÁLOSTMI
Soudruhu generále, jsme připraveni.
- Pokračujte. - Ano, pane!
Vojíne.
- Dávejte na ni pozor. - Rozkaz!
Černeve, už jsme snad překročili dva metry, ne?
Jo, překročili.
Nemá to cenu, soudruhu generále, měli bysme to zabalit.
Ňagolovová?
No a co jste čekal? Pole je zablokované.
Tak co teď?
Tak jo, chlapi, zasypejte to.
Do prdele...
No tak, na co čekáte?
Plukovníku, vaše dcera!
- Nevšímejte si jí, ona to dělá pořád. - Nepřerušujte ji.
- Zlato, nech toho. - Ustupte!
Zpátky! Zpátky, zpátky, zpátky!
Ona se takhle točí furt...
Ty...
jsi moje máma?
- Slavo, vstávej, nastydneš! - Platnikove!
Lež v klidu, děvče, klid.
To je dobré, neboj.
Tady to je!
Běžte!
Vojíne!
Tudy. Dýchej.
Jedu, jedu, jedu!
Pohyb!
Tady, tady! Tady!
Platnikove.
Posaďte se.
Soudruhu generále. Můžu odvést dceru zpátky do Sofie?
Nejdřív ji chcete sem, a teď ji chcete zas odvézt?
Ano, omlouvám se. Ale znáte to...
Sotva se dala dohromady a tohle by ji mohlo rozhodit.
Do Sofie je to 20 minut, 20 zpátky, 40 dohromady.
Víte, že vás mám rád, a zneužíváte toho.
- Ale vůbec ne... - Ale jo.
Slavo!
- Pojď, jedeme. - Stůj.
Proč se ke své dceři chováte jako k...
- Nepleťte se do toho. - Vaše žena...
Vaše dcera má vzácný dar.
Neudusejte ho v ní.
Stát! Zpátky, všichni zpátky! Pozor!
- E.R. - Cože?
Energetická reflektorina.
Soudruhu generále, to neexistuje...
Ustupte! Všichni deset metrů zpátky, rychle!
- Zpátky! Zpátky! - Rychle!
Můžete se deaktiminovat!
Kryjte se!
Plukovníku, prosím, sotva to držím!
Platnikove, okamžitě odtamtud vystřelte!
Pospěšte si, sakra!
Na zem!
Jste normální? Co blázníte?
Pojď sem, děvče moje!
Tašku.
Postav se tam.
Dolů.
Ukaž ruce.
Tak.
Tady je Yolo.
Jménem Galaktického shromáždění
vás zdravím!
To, co tu hledáte,
vám dá moc...
změnit světový řád!
Bulharsko...
povede lidstvo...
k triumfu!
Yolo?
Řekni nám přesně, co máme hledat a jak dál postupovat.
Ňagolovová?
Jste celá?
Ňagolovová!
Slavo, jak je na tom Ňagolovová?
Vodu!
Spassove, hoď jí vodu!
Máme k vám jít?
Fáze jedna: Reflektorinu je třeba odnést směrem na západ,
aby se otevřel energetický portál.
Použít živou sílu...
Teda jenom živou sílu.
Fáze dvě: Je třeba vykopat tunel
v úhlu 45 stupňů, šířka...
Raz, dva, tři, čtyři, pět...
Šířka 1,75 metru, do hloubky
pět metrů a 30 centimetrů k objektu.
A co je to za objekt?
Platnikove, sednout.
Přístup skrz portál bude umožněn jen těm, kdo mají...
A tenhle symbol...
Ten většinou znamená "hvězdy".
Ale v tomhle případě si nejsem úplně jistá.
Může to být...
- Ňagolovová? - Ano?
My máme hvězdy.
Přesně tak!
Dobrá práce!
Výborně! To je všechno.
Vyhlašuju zahájení utajené operace s krycím názvem...
"Triumf".
- Platnikove. - Ano, pane.
Jakožto vedoucí vědeckého oddělení operaci povedete.
- Černeve. - Ano, pane!
Logistika. Vše, co budete potřebovat. Nebudeme šetřit.
- Rozkaz! - Ňagolovová a slečna Platnikovová
se postarají o komunikaci.
Bude mi ctí, generále!
- Ale soudruhu generále! - Co je?
Dal jste mi svolení odvézt dceru zpátky do Sofie.
Aha, jo vlastně. Ňagolovová?
Potřebujete tady ještě slečnu Platnikovovou?
- Ano. A ona potřebuje mě. - Hm. Tak zůstává!
Dělej, dělej, dělej!
TRIUMF
Tuhle stranu! Zvedej!
Zaber! Zaber!
Dělej, už to leze ven!
Táhni!
Zaber!
Zaseklo se to!
V klidu, hlavně v klidu.
Pozor na nohy! Pomalu!
Semhle, na to volný místo.
Opatrně, opatrně! Musíte jemněji!
Opatrně, opatrně... zpátky, zpátky!
Tam, kde stojí on.
Stát! A teď to vyčistěte. Ať se to blýská.
Ale ne tak hrubě.
Jemně, opatrně. Všichni víte, co to máte v rukách.
Stačí. Osušit.
Ustupte.
Pojď, zlatíčko.
No pojď.
Tady to je, Slavo. Mám to.
Mám to. Rupčeve?
Máme hotovo, Slavo! Díky!
Dokázali jsme to!
Dostali jsme se do 18. energetického kruhu,
což znamená co?
- Sedmá zóna! - Výborně, holka moje!
Ty moje zlatíčko!
Pohov.
Půjdu dekontaminovat pole.
Není čas. Máme před sebou ještě spoustu práce.
Jsme v Sedmé zóně!
Gratuluju. Teda... gratuluju!
Plukovníku.
Co je, zlatíčko?
- Můžu jít taky dolů do té díry? - Cože?
Můžu taky dolů, poručíku Ňagolovová?
Ne, Slavo, nemůžeš. Kolikrát ti to mám ještě říkat?
Víš, že tam můžou jen ti s hvězdami. Běž si odpočinout. No šup!
- Pohyb! - Ale...
Mami...
Táta slíbil, že promluví s generálem,
aby mi dal taky hvězdy. Stejně jako dal Pirině.
Mami... brzo budu s tebou.
Už jsme v Sedmé zóně.
Počkej na nás.
Slavo?
Slavo? Slavo.
Všechno připravené.
Každý den je triumf.
Každý den je triumf!
Plukovníku, pokračujte v kopání ještě 62 centimetrů rovně,
pak se odchýlíte o 14 stupňů přímo na východ.
Následuje další rovný úsek dlouhý 53 centimetrů,
ale bude nutné zvýšit sklon o pět stupňů.
A pozor, pole v Sedmé zóně je hustší
a můžete pocítit fyzické projevy,
jako je lehká závrať či studený pot...
Ale nebojte se, jste chránění.
Hvězdy vás ochrání před vážnějšími symptomy.
- Kýbl! - Podej ho sem.
Vizualizace skončila, děkuju, zlatíčko.
Tolik se ve francouzském tisku o Bulharsku ještě nepsalo.
Předběžné výsledky voleb jsou na všech titulních stranách,
hlásí náš pařížský zpravodaj Veselin Vasilev.
Všechny noviny, od pravicového Figara
až po komunistickou L'Humanité, píší,
že Socialistická strana je bývalou Komunistickou stranou
a mnozí upozorňují, že Bulharsko je jedinou zemí východní Evropy,
kde se komunisté znovu demokraticky dostali k moci.
Podívej se nahoru a uvidíš to. Lítaj tudy každej den.
- Tam? - Nad tím stromem. Sovětskej satelit.
Sledujou nás každou noc. Vědí, že jsme na stopě něčeho velkýho.
Radeve, víte, kolik satelitů prolítne každou minutu?
A nemyslete si, že nás sleduje jen Sovětskej svaz.
No samozřejmě že ne. I NATO.
Plukovníku, co si myslíte, že to je?
A jaká je vaše teorie?
Myslím, že je to nějakej
psychotronickej zbraňovej systém. Hrozně silnej.
Beztak.
Podle mě je to Noemova archa.
- Cože? - Čemu se směješ?
Biblická potopa se odehrála tady v Černým moři.
- No a? - No a... když se voda vylila,
sahala až sem. A tady se ta archa zasekla.
Rupčeve, přestaňte přemýšlet jako obyčejný voják.
No jo, já jsem jen obyčejnej zdravoťák.
Třeba je to nějaký meteorit z dosud neznámé látky
nebo nový chemický prvek.
Jak těžké je pro lidi překonat svá myšlenková omezení.
- Co že překonat? - Ale nic.
Plukovníku, dorazili nováčci.
Děkuju. Nevíte, kde je moje dcera?
Jo, je na poli, kalibruje se.
- Schovejte jí porci, jo? - Ano, pane.
Nachystej mi talíř i pro Slavu.
To je dobrá fazolová polívka.
Čau, krasavče!
- Kam lezeš, bacha! - Klídek, knírači!
- Já ti dám "knírače"! - Tak pardón!
Pardon? Pozor! Dvě stě kliků!
Říkám dvě stě! Počítej!
- První... - Jaký první?
Je to "jedna"! Znova! Počítej!
- Jedna, dvě... - Nahlas. Dost.
Znova. Jedna.
- Jedna, dvě, tři, čtyři... - Hlasitěji!
Čtyři, pět, šest...
Chci tě slyšet až ze dna díry, ty zasranej cigáne.
Dvacet, 21, 22, 23,
dvacet čtyři, 25...
Jak se jmenuješ? No tak!
Neutíkej, řekni!
Padesát! 51, 52,
53, 54, 55,
56, 57,
58. 59.
Šáhni si na nos.
Čelem vzad!
Zamávej mi.
Ty a ten tvůj detektor kovů!
Tohle není ten poklad, co hledáme, chápeš to?
Neříkej. A proč se mi teda vyhýbáš?
- Běž si vyčistit zuby. - Běž si umejt kundu.
- Jsi trapný. - A ty ne?
Nejdřív rajtovalas na mně, pak na generálovi,
a teď na Platnikovovi.
- Debile. - Nevděčnice.
- Kontaminuješ pole. - No a?
- Ty ho pak vyčistíš. - Budu křičet.
Hej! Co mu to děláte?
Upečeme si ho jak kuře!
- Okamžitě ho pusťte! - Zapálíme mu ocas!
- Co mu děláte? - Nepleť se do toho! Co seš vůbec zač?
Nechám vás všechny deaktiminovat!
Co?
Dej sem to lano! Pusť to!
Vypadni!
- Padej! - Dejte mi toho psa!
- Nekousej! Dej ho sem! - Vypadni!
Dej sem toho čokla! Dej ho sem!
Hej, vy spratci!
- Nechte tu holku být! - Vypadni, dědku!
- Já vám ukážu, kdo je dědek! - Ty seš!
Vypadněte! Nechte ji!
Zmizte, jsem řekl! Vypadněte!
Vy hajzlíci.
- To je dobrý. - A nevracejte se sem!
Hodnej kluk!
Jste v pořádku, slečno?
Neboj se. Už je to dobrý.
Zdegenerovaný hovada! Řekl jsem, vypadněte!
- Hej, hej, podívej se na mě. - Zrůdy zasraný!
Tohle je výsledek komunismu!
Jste v pořádku, slečno? Omluvte můj slovník, ale...
Neublížili vám?
Jak se jmenuje váš kamarád? Je to pes, nebo fenka?
- Má jméno? - Antares.
Antares? Co je to za jméno, "Antares"?
Antares je rudý veleobr, nejjasnější hvězda v souhvězdí Štíra.
Zajímavý. A kde jste se to všechno naučila?
Souvisí to nějak s vaší prací?
Musím jít, blíží se hodina kontaktu.
Kontaktu? S vesmírem?
O tom nemůžu mluvit.
Můžu se vás zeptat na vaše znamení, slečno?
- Vodnář. - Vodnář?
Víte, že právě vstupujeme do věku Vodnáře? To je vaše chvíle.
Máte štěstí, že jste zrovna tady, uprostřed pole.
A jak se jmenujete, slečno?
- Slava. - Slava? Krásný jméno.
Slavo, byla byste tak hodná a splnila starýmu ornitologovi jedno přání?
Mohl bych si vás vyfotit do alba vzácnejch ptáků?
Můžu vás vyfotit i s vaším kamarádem Antarexem?
- Antares. - Antares, jasně.
Můžete si dřepnout sem, tady je ideální světlo.
Tady, Antaresi! Pojď sem!
Antaresi? No tak, chlapče.
- Antaresi, sedni. - Podívej se sem.
Slavo, jste moc vážná. Usmějete se trochu?
To je ono, a cvak!
Uvolni ruku, uvolni ji.
Vidíš, jak jsme to od té růžové vyčistily?
Každý den je triumf!
Dneska se seznámíme s protokolem pro dekontaminační rizika.
Rozdělte se do dvojic. Slabé bio-pole ― silné bio-pole.
- Máme se chytit za ruce? - Ne, já vám řeknu, co dělat.
Pojďte sem.
Tak. Ten se slabým bio-polem si lehne na zem.
Slavo, lehni si. Ruce nad hlavu.
No tak. Šup na zem.
Tak.
Ruce za hlavu. Tak. Teď:
Silné bio-pole
musí otevřít bránu
životního cyklu dekontaminované osoby.
Přitiskni se trochu.
Hrudník chrání srdeční centrum.
Výborně.
Tohle je bod Síně znaků.
Musí se shodovat s bodem Síně znaků
subjektu dekontaminace.
Počítejte do deseti.
Jedna, dvě, tři, čtyři, pět, šest,
sedm, osm, devět, deset.
Mezitím musíte vnést klid a mír do naprostého chaosu,
do kterého byl subjekt dekontaminace uvržen.
Potom zkontrolujeme dvojité vidění a provedeme evakuaci.
- Radeve, zkontroluj mě. - Evakuace se provádí
rotačním pohybem doleva nebo doprava.
Obejmi mě. No tak.
A!
Pomalu, Radeve!
Co je?
Chtěla bych mít oči jako ty.
Ty jsi žena,
a žena musí ovládat ženskou sílu.
Udělej tohle.
Máš tak jemnou kůži.
- Někdy se ve svojí kůži cítím hrozně. - Proč?
Nevím. Nesedí mi.
Jako by mě někdo nacpal do cizího těla.
To je tím, že tvůj duch se ještě nespojil s tvým tělem.
Tělo a duch musí být jedno.
Jako když tančíš.
Počkej.
Vstaň.
No tak.
Něco vyzkoušíme.
Teď necháme tělo, aby vyjádřilo duši.
Tak, uvolni se.
Uvolni se! Povol! Povol je!
A raz, dva, tři!
Počkej, ukážu ti to. Dívej se.
Raz, loket, raz, loket, raz, loket, raz, loket...
Ne, lokty blíž k tělu. Nevidíš, jak to dělám?
Koukej na mě.
Přikládej je. Raz ― loket, raz ― loket, raz...
Slavo!
- Ty fakt pocházíš z jiný planety. - Jo.
Koukej! Raz a dva a...
Ňagolovová.
Klid. Ticho.
Plukovníku, máme výpadek spojení.
Průvodci nařídili přerušit práci, dokud neproběhne údržba kanálu.
- Na zdraví! - Na zdraví!
Na zdraví!
Klid, klid.
Slečno Ňagolovová, můžu vás poprosit o tanec?
Nechte mě nejdřív dojíst.
Slečno Platnikovová.
- Smím prosit? - Ano!
- Tak pojď, Černeve! - Slavo, zlato, těmhle moderním tancům
vůbec nerozumím.
Přechodovej tanec po komunismu.
Rupčeve? Vystřídej mě, ty seš mladší.
Plukovníku, zachraňte mě před majorem.
- Eh, dobře... - Slečno Ňagolovová, smím prosit?
- Majore Černeve... - Plukovníku?
Máte se?
No tak!
- Major Černev je občas hrozně otravný. - To ano.
Děkuju, že jste mě zachránil.
To ne, já děkuju vám. Vlastně se vám musím omluvit.
Za co?
No, protože jsem těm vašim metodám vůbec nevěřil,
a přitom jste toho pro mou dceru tolik udělala.
Takže... jsem spoustu věcí neviděl. Omlouvám se.
Musím říct, že teď konečně vidím vaši auru úplně jasně.
Hej, co to...
Slavo!
Slavo, pojď sem. To stačí.
Kvůli tomuhle jste tady?
- Generále, my... - Tohle je podle vás
vysoce utajovaná operace?
Tomu říkáte "triumf"?
Soudruhu generále, došlo k výpadku informací...
- Výpadku? - Ano, pane.
Takhle podle vás vypadá výpadek informací?
Na co čumíte? Čtěte!
"Bulharská armáda kope...
při hledání mimozemské inteligence."
Cože?
Slava na... cože?
"Dívka jménem Slava,
která se představila jako hlavní senzibilka..." Hlavní senzibilka?
Ona s cizími lidmi vůbec nemluví.
- O mně tam není zmínka. - Nevěděla, že ji fotí.
Jak to, že to nevěděla? Kdo je na těch fotkách? No?
Čtěte dál, čtěte!
- Ale kdo jí dovolil... - Čtěte dál!
"Na otázku, proč kopou právě na tom místě,
hlavní armádní senzibilka uvedla, že se to generálovi zdálo,
a že se mu ve snu zjevili Levski a Benkovski a osobně mu řekli, že..."
Ne Benkovski, Botev! Botev!
Soudruhu generále...
- Bude to dobré. - Pojďme dovnitř, sednete si.
- Pojďte si sednout. - Všechno je v pořádku.
Nový ministr si mě zítra pozval, abych mu vysvětlil,
proč do prdele na poli kopeme 70metrovou díru.
Tak mi řekněte, co mu mám říct, hm?
Řekněte.
Mám mu ukázat tohle?
- Tohle? - Tohle je...
Tohle mu mám ukázat? To po mně chcete?
Nebo ty šutry támhle?
Kdy budeme mít výsledky?
Kdy budeme mít výsledky!
Chci vědět, co ten objekt je a kdy se k němu dostaneme.
Ne zítra, ne pozítří, ne za pět měsíců ― hned!
Hned!
- My... - Nebo vás všechny
z projektu odvolám. Do jednoho!
Nebudu tady trpět takový amatéry!
Přivezu senzibila ze Sovětskýho svazu!
Ten objekt je kvantová kapsle na přepravu k mateřské lodi.
Kapsle je uložená v ochranné komoře,
jejíž vchod je jen pár metrů odsud.
- Co to bylo? Mluv nahlas! - Ona...
Ten objekt je kvantová kapsle na přepravu k mateřské lodi.
Je uložená v ochranné komoře,
jejíž vchod je jen pár metrů odsud.
- Četla moje poznámky. - Ne, přišlo mi to teď.
- Je mi to fuk. Zopakuj to! - Ona...
Ticho!
Objekt je kvantová kapsle na přepravu k mateřské lodi.
Kapsle je uložená v ochranné komoře,
jejíž vchod je jen pár metrů odsud.
Pane generále, je unavená, neví, co povídá.
Prosím, odveďte ji ven. Prosím.
Pane generále, dovolte mi vás propojit s Průvodci přímo.
- Kde jako, v tý kapsli? - Slavo.
- Slavo! - Ne, tady.
- Tady? - Ano. Ale musím vás varovat:
- Na ně se nesmí křičet. Jasné? - Ano. Promiňte.
Protože jsou to citlivé bytosti.
A nesnesli by žádné negativní vibrace.
Odpusťte mi, drahá, ale netušíte, kolik toho mám na krku.
Svaz, Sovětský svaz se rozpadá, chápete to?
A do toho mi tu nějací kreténi tvrdí, že máme vstoupit do NATO!
- Tahle země je plná idiotů! - Potvrzuji!
Normální člověk už tady nezbyl!
Nevymlouvala jsem vám to snad?
Řekněte upřímně, nevymlouvala jsem vám to?
Před dvěma lety. Před dvěma lety jste mě varovala.
Plukovníku, prosím, pomozte generálovi odložit kovové předměty.
A ty, zlatíčko, pojď se mnou. Pojď, pojď.
- Všechny kovové věci, všechno. - Rozumím.
Pojď.
Ty si vůbec neuvědomuješ, jaké zrady ses dopustila
na svém otci, na generálovi
a na všech, kdo v tebe věřili?
- Ale oni... oni mi řekli, že... - Do postele!
Já myslela, že chceme navázat kontakt...
Ty si fakt myslíš, že bez tebe ten kontakt nezvládnu?
Hlavní senzibilka!
Víš co? Já tomu prostě nevěřím.
Nevěřím, že takhle mi děkuješ za všechno,
co jsem pro tebe udělal.
Já tě nepotřebuju, rozumíš?
Běž spát.
Jsem připravená.
Co tohle?
Co vám to zase prováděli?
Zbavte se toho.
Ruce položte sem.
Výborně.
Jste připravený?
Pirina volá Yola.
Náš velitel na Zemi, generál Zlatev, by si s vámi rád promluvil osobně.
Tady Yolo.
Generál Zlatev... je entita devátého stupně
a já nejsem hoden s ním mluvit.
Přepojím vás na zástupce odpovídajícího stupně.
Maminko...
Věříš mi?
Zaberte!
Takhle zůstaňte, dokud slunce nevyjde nad obzor.
Dokud nenajdeme kapsli,
budete si udržovat bioenergetickou integritu reflektorinou.
- Takže mám ještě pořád šanci? - Nepochybně.
A musím se dívat do slunce?
Ale prosím vás. Když se do něj podíváte přímo, oslepnete.
Ne, prostě položíte ruku
na reflektorinu a budete zhluboka dýchat, jak jsem vás to učila.
Rozumím. Platnikove, myslete na to, že se budou chtít přijet podívat,
co se tady děje.
- Ministr? - Nejenom on.
Volal mi i bezpečnostní poradce prezidenta.
Takže až přijdeme příště, už žádné chyby.
Ano, soudruhu generále!
Volno a rozchod do postelí.
Platnikove, vy nejdete spát?
Jistě.
Sloužím Bulharské republice!
Sbohem.
Když jsi říkal, že mě nahradíš nějakým sovětským senzibilem...
To bych ti neudělal!
Pirino, miláčku, promiň za to předtím,
ale co čekáš od starýho, unavenýho generála?
Mon général ! Ty jsi sokol!
A poletíš tak vysoko! Celý svět ti bude ležet u nohou!
Bon voyage!
Spi.
Běž spát.
Halí, belí...
Slava volá Průvodce. Pošlete mi signál.
- Hej... - Co tady děláš?
Zneaktiminujou nás!
Jedna, dva, tři, čtyři, pět, šest, sedm, osm, devět...
Kolik prstů držím?
Ehm, jeden?
Co to bylo?
Naše pole jsou v souladu...
Cítíš to? Naše frekvence se shodují.
Odraz...
Lom...
Rozptyl...
Absorpce...
Útlum...
Difrakce...
Interference...
Každý den je triumf!
Plukovníku, zatočte o 73 stupňů na východ
a pokračujte 85 centimetrů rovně. Přepínám.
Plukovníku, to je 85 stupňů na severozápad a 63 centimetrů rovně.
Zopakujte, prosím.
Co to děláš, zlatíčko?
- Předávám správný údaje. - Plukovníku, slyšíte?
Černeve, Ňagolovové nejde vysílačka.
Tady Ňagolovová. Zatočte o 73 stupňů na...
Tati, je to 85 stupňů na severozápad!
- Ňagolovová? - Dej to sem! Dělej!
Ňagolovová, slyšíte mě? Co se děje, to byla moje dcera?
Co se s tebou děje, holčičko, nejsi to ty!
Neříkej mi "holčičko", nejsem žádný dítě!
A nejsem ani žádný přenašeč signálu!
Já ty signály dokážu přijímat taky.
Opravdu?
A taky vím, že všechny informace, co posíláš, jsou falešný.
Zase máme problém s komunikací. Jaký je směr?
- 85 stupňů severozápad! - Vaše dcera si potřebuje odpočinout.
Měla bys vypít trochu vody, zlatíčko. Směr je 73 stupňů na východ.
Vypij si tu vodu sama.
Tati, poslouchej mě. Lže nám.
Cože?
Včera v noci jsem vlezla do tý díry. A nezneaktiminovali mě. Právě naopak.
- A co je opak? - Zcentrovali mě.
- Slavo... - Takže teď je moje pole
mnohem silnější než to tvoje.
Ty... ty mi...
nevěříš?
Já ti to ukážu.
- Sleduj! - Kam to běžíš?
Slavo, počkej! Slavo, zastav, jinak aktivuješ bezpečnostní protokol!
Říkám, zastav!
- Slavo, zlato, co tady děláš? - Zmizte odtud!
Kdo tě sem pustil? Slavo?
Vyveďte ji odsud, hrozí nám deaktiminace!
- Pusťte mě! - Okamžitě ji pusťte!
Kdo si myslíte, že jste?!
Nesahejte na ni!
Jestli se zatím nic nestalo, nestane se nic ani teď!
A navíc už tady dole byla.
Nemyslíte, že byste měl být trochu přísnější?
Obzvlášť po jejím přešlapu v tisku?
K tomu by nedošlo, kdybyste ji pustila do tunelu,
místo toho, aby jen tu držela reflektorinu.
Držela reflektorinu? To si myslíte, že tady děláme?
Poručíku Ňagolovová, tahle debata je u konce!
Pojďme se soustředit na to podstatné. Co bude dál, Slavo?
Netlač tolik.
Je to tady, kapsle!
- Konečně! - Tady!
- Tati, poletíme v ní! - Ano, zlato.
- Poletíme! - Jo, holčičko.
Kudy máme kopat dál?
Vs... vs... tup je...
- Tudy. - Tudy?
Cítila jsem to! Opravdu jsem to cítila!
Výborně! Poručíku Ňagolovová?
No... vzhledem k té nepodařené imitaci bych řekla, že vstup...
nemůže být tam, kde zapadá slunce.
Jaké imitaci?
Té její.
- Někoho napodobovala? - Mě.
Vážně? Nevšiml jsem si. Nemyslíte, že vstup je tudy?
Ne, plukovníku, nemyslím. Přijímám pouze to, co je mi přenášeno.
Jasné?
Ňagolovová, takhle se neoslovuje nadřízený důstojník.
Okamžitě odejděte.
Poručíku Ňagolovová, to je rozkaz!
- Ano, pane. - Budeme kopat oběma směry.
Pomozte mi!
Pomozte mi, pomozte mi...
Dejte mi znamení. Ukažte mi, jak pokračovat.
Chceš hodit kámen daleko? Tak se nesmíš předklánět.
Musíš ustoupit dva kroky zpátky!
- Dobrou noc. - Dobrou noc, plukovníku!
Ňagolovová, jste v pořádku?
Ano, v naprostém. Jděte spát.
Dobrou noc.
Chcete tady v té zimě sedět sama?
Máte snad něco na zahřátí?
Nemám skleničky.
Slava volá Sirius Sedm.
Jsem připravená na dobíjení.
Slava volá Sirius Sedm.
Jsem připravená na dobíjení.
Slava volá Sirius Sedm.
Jsem připravená na dobíjení.
Slava volá Sirius Sedm. Jsem připravená na dobíjení.
Útlum...
Difrakce...
Interference...
Každý den je triumf.
- Ještě nemáš dost, Slavo? - Dneska mám nějak hlad.
- Můžu si přidat? - Jasně.
Izolovali nás od světa
Obvinili z podvratné činnosti Bili nás na policii
A sami si dali medaile
Schovali se do rezidencí Postavili tábory...
Plukovníku! Plukovníku!
- Pojď sem! - Plukovníku, dost! Ne!
Komunismus odchází, klidně spěte, děti
Nech ho!
- Nech ho! - Jdi pryč, Slavo!
- Naše duše jsou spojeny! - Vyveďte ho odsud!
Naše těla jsou předurčena! Nechte ho!
Musí se mnou nastoupit na mateřskou loď!
Slavo, pusť ho!
Musí nastoupit na mateřskou loď se mnou!
Ne! Ne! Ne!
Nechte mě!
Ne!
Dost! Uklidni se.
Pusťte ho!
Pusťte ho...
Komunismus odchází, klidně spěte, děti
Dejte mi její ruku. Pomalu!
Roztáhněte ji, roztáhněte ji! To je ono.
Ach bože, nedostanu se dovnitř!
On ji úplně zablokoval!
Jdi k ostatním. Běž...
Postarám se o ni. Simeone, slyšel jsi?
Simeone! Pamatuj, co řekli Průvodci!
V kapsli je kosmogenní energie, která vše vyléčí!
Čím dřív kapsli najdeme, tím dřív se uzdraví!
Mami...
Jsem tady.
Slunce vychází v mé duši!
Božství vstává ve mně i v mém duchu!
Honem!
Vstávejte! Potřebuju, aby byl vstup do kapsle do rána otevřený!
Jste bytosti... ducha...
a těla...
Ňagolovová!
Každý den je triumf!
Plukovníku? Volal major Černev
a nařídil zvýšit pohotovost. Delegace dorazí každou chvíli.
- Ten pes musí zmizet. - Rozumím!
Klidně ho zastřelte.
Máme hosty.
Musíš tady zůstat.
A potichoučku. Ticho, zlato.
Je to pro tvoje dobro.
Slunce vychází v mé duši.
Božství vstává ve mně i v mém duchu.
Slunce vychází v mém srdci.
Vychází slunce všech sluncí.
Každý den je triumf!
Moment.
Moment...
- Mám... - Jste hrozně napjatý.
- Bolí mě záda, mám... - Klid.
Je to plexitida.
Cítím všechno, nebojte. Uvolněte se.
Je to v pořádku, není důvod se bát.
Moje plexitida se právě zlepšila!
Ano.
- A kde je to děvče? - Jaké děvče?
Ta druhá senzibilka.
Žádná druhá neexistuje. Paní Ňagolovová je jediná senzibilka.
Ale slyšeli jsme, že... že to byla dcera plukovníka Platnikova.
- To jsou jenom fámy. - Pane ministře,
tahle tajná operace měla vždycky jen jednu senzibilku -
Pirinu Ňagolovovou.
Dobrá.
Víte co? Měl byste to vidět na vlastní oči, abyste to pochopil.
Já ale nic nevidím.
- Pozor! - Platnikove!
- Ano! - Kde sakra jste?
- Pojďte sem, vůbec nic nevidím. - Počkejte na ostatní.
- Cože? - Je tady úplná tma.
- Musíme se držet u sebe. - Rozumím.
Tohle je druhý energetický portál.
Kolik ještě?
- Dvacet jedna. - Páni!
Kdy sem tu komoru zasadili?
No... jak dlouho už tu vlastně je?
Od začátku věků.
Ani si nedokážete představit, jak dlouho tu je.
- Před Kristem? - Samozřejmě.
Je vyrobená z nějakého speciálního materiálu.
Platnikove, jak že se to jmenuje?
Je to atypická směs ortho- a metagranitů.
Jo, jo, jasně.
Tady je to ale strmý.
Ježišmarjá!
Toto je reflektorina.
- A co teď? - Tudy, prosím.
Je to ještě daleko?
Ne, už jsme skoro tam. Tudy.
Přímo před námi, opatrně.
- Vylezete nahoru? - Nemůžu. Vážně ne.
Nebojte, pomůžu vám zezadu.
Pomalu.
- Zasekla jsem se! - Jen klid.
Ještě pár kroků.
Tady. To je to místo. Tohle je ta komora.
- Kde? - Tudy, prosím.
- Kde přesně ta komora je? - Ještě pár kroků.
Za touhle zdí je ta kapsle.
Ano. A jste si jistá, že je to komora?
A je v ní vůbec něco?
Klidně se jí dotkněte.
Tu energii pocítíte sám.
- Může to vyléčit cukrovku? - Rozhodně.
Ale na první použití to nepřehánějte.
To stačí.
Půjdeme zpátky.
Poslyšte. Tak proč tu kapsli nevytáhnete,
když jste si tak jistí, že tam je? No, vždyť blíží se volby a...
Prozkoumali jsme ji kolem dokola, pane ministře.
Žádný vstup tam není. Nedostaneme se dovnitř.
Tak si ho udělejte sami, jste přece armáda.
A peněz máte přece dost.
Víte... Průvodci nám prostě nedají povolení použít...
Ups.
... silnější zdroje.
To je pravda, plukovníku,
ale mám pocit, že kdyby ministr zašel přímo za nimi,
mohli bychom dostat výhradní povolení.
Vážně?
- Co se jí stalo? - Slečno Ňagolovová, jste v pořádku?
- Ňagolovová? - Nejste zraněná?
- Co se sakra stalo? - Narazila si hlavu.
Máme povolení.
- Platnikove, dejte se do toho. - Rozkaz.
Slavo, zlato.
Sněz něco, celej den jsi nejedla.
Je to fakt dobrý.
No tak.
Otevři pusu.
Do kapsle nemůžeš s prázdným žaludkem.
Když tam uvidí hladovýho člověka, pošlou ho zpátky.
No tak.
Teď najdeme kapsli a všechno bude v pořádku.
Jen něco sněz.
Hele, do vesmíru se o hladu nelítá.
Tak to nefunguje.
Hladová nikam nepoletíš. Tak šup.
Šikulka!
Co? Dobrý, ne?
Výborně.
Tatínkova holčička.
Tatínkovo sluníčko.
Nejsi můj tatínek.
Můj tatínek je velitel třetího stupně.
Teď je u Průvodců,
ale 22. tohoto měsíce přijde, vyzvedne mě kapslí
a vezme mě... domů...
k mámě.
Můj tatínek. On by...
nikdy by...
mi nevzal mou lásku.
Ví, že my dva jsme předurčeni přivést na svět nový druh.
Rupčeve, dostali jste se ke kapsli?
Rupčeve, slyšíte mě?
Rupčeve?
Nech toho.
- Co? - Vypneme to.
Pojď.
Co?
Pojď.
Do cíle zbývají dva metry
a 50 centimetrů doprava...
Nejdřív to bylo 85 centimetrů.
A pak to nebyly pozemské centimetry, ale galaktické centimetry!
A teď je to dva a půl metru opačným směrem! To je překvapení!
Yolo.
Proč si z nás děláš blázny?
Přivedl jsem toho vojína, když je pro operaci tak důležitý.
Je důležitý, že jo?
Yolo.
Založí novou rasu, že?
Co je s tebou?
Oblíkni se. No tak, dělej!
Mluvím s tebou telepaticky...
- Ne! - Jak jako "ne"?
- Ne! - Ukaž.
Ne!
- Dej mi to, potřebuju to! - Ne!
Ne! Ne! Přestaň!
- Dej mi to! - Nech mě!
Prosím, no tak! No tak!
- Říkám, přestaň! - Dej mi to! Prosím!
Pusť to!
- Ne! - Dej mi to!
Přestaň už, prosím tě! Fakt tě prosím, nech toho!
- Dej mi to, dej mi to! - Vstaň!
Kdo jsi? Ty nejsi on!
Ne!
- Ty nejsi on! - Co?
Kde máš anténu?
- Kdo jsi? - To jsem já!
Kdo já?
- Dojdu pro plukovníka, ty tu zůstaň. - Ty nejsi on!
Ty nejsi on!
Stalo se něco hrozného... Slavo?
- Slavo! - Slavo!
Slavo!
Kde je Slava?
- Já nevím! - Jak nevíš?
- Kde je Slava? - Praštila mě a utekla!
Prosím vás, pane generále ― totiž plukovníku, prosím!
- Plukovníku, klid! - Kde je Slava?
- Zmizela! Najdeme ji!
- Plukovníku, klid, najdeme ji! - Slavo?
Dejte to sem.
Odložte zbraň, plukovníku!
- Vemte mu tu pušku! - Slavo!
Ztrácíme čas, musíme ji najít!
- Slavo! - Slavo!
Slavo!
- Slavo! - Slavo!
Mami...
- Slavo! - Ještě chvíli to potrvá.
Musím uzavřít kanál.
Slavo!
Bum!
Buuuum!
Řekla jsem "bum"!
Sla...
Byl to řízený výbuch. Všechno máme pod kontrolou.
Nikdo nebyl vážně zraněn. To bych rád zdůraznil.
Hladina radiace je naprosto v normě.
Jak už jsem říkal, šlo o přísně tajnou vojenskou operaci.
A úspěšnou ― to chci taky zdůraznit!
Všechny původní cíle byly splněny.
Bohužel ale nemůžu zveřejnit žádné další podrobnosti.
Takže vám přeji příjemný večer.
Slavo...
Slavo!
Tak pojď, Slavo. Jedeme domů.
DÍRA
České titulky Anna Jančíková S PRO ALFA CZ, a.s. 2025