Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‏- NETFLIX מציגה -
‏חבל.
‏טפלו בזה עם טלפון או פקס.
‏מחר אנו מצפים ליום שטוף שמש בכל רחבי הארץ.
‏אתם מאזינים לחדשות התנועה 57.
‏אנחנו אחרי שעת העומס, ‏אך אנשים עדיין תקועים בפקקים.
‏באזור מחלף הא-איל התרחשה תאונה
‏בחיבור של האנאם עם הא-איל ‏בכביש המהיר לסיאול.
‏בשל כך נוצר עומס תנועה לאורך שלושה ק"מ ‏שמתחיל במערב האנאם.
‏אנשים חווים פקק תנועה רציני ‏גם בכביש המהיר סונגפה.
‏טופלה התאונה שהתרחשה במחלף ג'אמוון
‏בכביש המהיר גיונגבו לכיוון סיאול.
‏יחד עם זאת, הדבר גרם הפרעות ‏תנועה רבות באזור שבין דאלנה ובאנפו.
‏תאונת הדרכים שהתרחשה בכביש המהיר גאנגביון
‏בין גשר מאפו וגשר וונהיו
‏טופלה גם כן אך עדיין קיים עומס.
‏נדרשת חצי שעה לפחות להגיע לגשר באנפו
‏מגשר אולימפיק וגשר נוריאנג.
‏לא יהיה קל להגיע לגאנגנאם
‏דרך גשר סאונגסו, גשר דונגהו וגשר האנאם.
‏נוצר עומס תנועה בין גשר צ'ונהו לגאנגבוק.
‏עומס תנועה כבד קיים ‏בין גשר מאפו לגשר האנגאנג
‏וליד גשר איהווא, ‏ובכביש המהיר דונגבו גם כן.
‏פרברי גשר צ'ונהו עמוסים מאוד
‏כמו גם הדרך מגשר גונג'ה ‏אל השער האחורי של סיאול גראנד פארק.
‏אנחנו עדיין לא פתוחים.
‏אתה מחפש משהו מסוים?
‏יש לך משהו עם פולי סויה?
‏טופו או...
‏ובכן,
‏מה לגבי חלב סויה?
‏בטח, אני אקח את זה.
‏"קיי-בי-אס FM מספר שתיים"
‏אנחנו רוצים שתדעו שעוד מעט תשע.
‏חלב רגיל
‏לא טוב, נכון?
‏זה חייב להיות מפולי סויה.
‏יש מכולת בהמשך הרחוב.
‏שידור, אהבה ומטוסים.
‏אתם יודעים מה יש ‏לשלושת הדברים הללו במשותף?
‏כולם דורשים את כמות האנרגיה ‏הגדולה ביותר בהתחלה.
‏שלום. ‏-זה נס.
‏אני אנחה את "אלבום המוסיקה" מהיום. ‏המנחה החדש שלכם, יו יאול.
‏- מאפיית מיסו -
‏כמו מטוס שממריא...
‏- סופרמרקט טאצ'אנג -
‏ב-1 באוקטובר 1994, ‏אנחנו מתחילים את התוכנית...
‏זה יו יאול. הוא בטח המנחה החדש.
‏אני מעריצה גדולה שלו.
‏און-ג'ה, הבחור הזה הגיע כל כך מוקדם ‏וביקש טופו.
‏טופו? ‏-הוא נכנס הרגע לחנות ההיא.
‏אני מתערבת שהוא רק השתחרר מהכלא.
‏אין סיכוי. תראי אותו.
‏- משרה חלקית ‏6 ימים בשבוע, 1,200 וון לשעה -
‏מהר!
‏- מאפיית מיסו -
‏אימא שלך כאן.
‏שלום.
‏הינה. ‏-נהדר, תודה לך. שיהיה לך יום נעים.
‏נתראה שוב.
‏תחזרי אלינו, בבקשה. ‏-בוודאי.
‏היי, אמרתי לך לא לבוא ‏כי זו תקופת מבחנים...
‏אעשה ככל יכולתי.
‏שאקח את זה?
‏מה... ‏-קודם לכי ותחליפי בגדים.
‏אני אטפל בזה. לך לבית הספר. ‏-אני לא צריך ללכת לבית הספר.
‏אתן יכולות ללכת לעשות מה שאתן צריכות.
‏היי, למה אתה לא צריך ללכת לבית הספר?
‏פרשתי מבית הספר.
‏היי,
‏באמת השתחררת לאחרונה?
‏השתחררתי מאיפה?
‏מהכלא.
‏אני לא רוצה לדבר על זה.
‏טוב, בסדר.
‏- מאפיית מיסו -
‏היי, טופו.
‏ספר לנו סיפורים על התקופה שהיית בכלא.
‏בסדר, לא משנה.
‏אתן לא בנות משפחה, נכון?
‏אנחנו לא נספר לך.
‏אני מניחה שאנחנו לא דומות זו לזו, נכון?
‏זה היה כשהיא הייתה בת 18?
‏אז היא התחילה לעבוד כאן.
‏היא למדה ללוש בצק ללחם מייד,
‏והפכה מהר מאוד להיות טובה כמו אימא שלי.
‏בחייך.
‏אימא שלי סמכה על און-ג'ה הרבה יותר מעליי.
‏אז אנחנו משפחה.
‏אני צריכה להתכונן למכירות הערב.
‏כשהייתי במוסד לעבריינים צעירים,
‏תמיד הלכתי לאכול ארוחת בוקר ‏בתשע בבוקר בדיוק.
‏ובכל יום, הייתי שומע ‏את מוסיקת הפתיחה וחושב לעצמי,
‏"עוד יום התחיל."
‏לאחר שסיימתי את ארוחת הבוקר,
‏הייתי שומע את הכתב מדבר.
‏אז השעה הייתה 9:50 לערך.
‏אתם מאזינים ל... ‏-והתפללתי בכל יום.
‏בשבוע שעבר... ‏-"תוציא אותי מכאן היום.
‏בבקשה."
‏אחרי התפילה שלי, ‏תוכנית הרדיו הייתה מסתיימת.
‏ואז פשוט הייתי מרים ידיים.
‏"שום דבר לא יקרה היום."
‏אותה שגרה בדיוק חזרה מדי יום, ‏אבל יום אחד אמרתי את זה במהלך התפילה שלי.
‏"אני מתפלל שלפחות דבר אחר
‏ישתנה עד שיגיע הזמן שאעזוב את המקום הזה.
‏אני באמת לא חושב שאוכל להמשיך ‏אם שום דבר לא ישתנה."
‏יש מכולת בהמשך הרחוב.
‏שידור, אהבה ומטוסים.
‏אתם יודעים מה יש ‏לשלושת הדברים הללו במשותף?
‏כולם דורשים את כמות האנרגיה הגדולה ביותר
‏בהתחלה. ‏-זה נס.
‏שלום, אני אנחה את "אלבום המוסיקה" מהיום.
‏המנחה החדש שלכם, יו יאול.
‏אני מבינה.
‏אני מניחה שיכולת לראות את זה כנס.
‏ניסים זה לא משהו מיוחד.
‏נכון?
‏תוכל לפתוח וילונות?
‏אתה רוצה משהו לשתות?
‏את כאן. ‏-כן.
‏את אוכלת הרבה.
‏לחיים.
‏זה טעים?
‏טוב... ‏-הטה את הראש לצד הזה.
‏מה את רוצה לעשות?
‏נחמד.
‏אפשר את המראה? ‏-זה נראה מושלם.
‏אני צריך להביט במראה. ‏-בסדר. זה נראה מושלם.
‏נהדר, מושלם. אתה לא צריך להביט במראה.
‏שלום. ‏-שלום.
‏אתה תהיה כאן מחר? ‏-אני אהיה כאן מחר.
‏מה לגבי מוחרתיים? ‏-ומוחרתיים?
‏אני אהיה כאן.
‏שיהיה לך יום נפלא!
‏אלוהים ישמור.
‏בנות, לכו הביתה.
‏מה? ‏-מה קורה?
‏דרך אגב,
‏באיזו שנה נולדת?
‏ב-1975.
‏מה?
‏גם אני.
‏אבל התחלתי לימודים שנה קודם.
‏כל החברים שלי נולדו ב-1974.
‏אני מבין.
‏מה זה שם?
‏"אני שונאת לחם. לחם, לחם, לחם."
‏זה...
‏כתבתי את זה כשהייתי קטנה.
‏שנאתי לחם.
‏הייתי כל כך שמח
‏אם המקום הזה היה של הוריי.
‏- לחם -
‏און-ג'ה.
‏חזרת.
‏אתה עדיין כאן?
‏ראית פעם משהו כל כך חמוד?
‏לא, אף פעם.
‏מיני קאפקייקס. את גדולה!
‏הם כל כך חמודים.
‏היון-או.
‏עץ חג המולד נמצא בקופסה הזו. ‏תוכל להוציא אותו ולנקות ממנו אבק?
‏אתה יכול ללכת לאחר מכן.
‏טופו אמר שלא אכפת לו ללכת מאוחר.
‏הוא רוצה לעזור.
‏באמת?
‏אתה רוצה לעזור?
‏ננסה להגדיל את המכירות שלנו היום?
‏בוא נשים אותו בחוץ.
‏בחוץ?
‏את זה?
‏אתה יכול לדבר איתי רגיל.
‏יש לי הרבה חברים בגילך.
‏בסדר.
‏אימא שלי תמיד שמה את העץ בחוץ,
‏ואמרה שצריכים לחלוק אותו עם אחרים.
‏זה יפה.
‏זה יפהפה.
‏הם כל כך יפים.
‏חבר'ה, קר בחוץ.
‏ידעתי.
‏בואו נשים את זה בצד. ‏-את זה?
‏כן.
‏אפשר להצטלם?
‏להצטלם? ‏-שלושתנו יחד.
‏עם הכול. גם עם העוגה הזו.
‏איזה רעיון מצוין.
‏אנחנו צריכים לצלם את אלה.
‏אולי גם ניתן להם שמות?
‏שמות?
‏עוגת "עוף, אפרוח קטן",
‏עוגת "פיסת זיכרון",
‏ועוגת "היום ההוא".
‏על מה אתה מדבר?
‏בסוף כל שנה יש טקסי פרסי מוסיקה.
‏אנחנו צריכים לעשות כך למאפים שלנו.
‏אם כך אשים כוכב על זה של קים דונג-ריול.
‏בטח, בואו נעשה את זה.
‏למה הבנייה חייבת להתחיל סמוך לחג המולד?
‏בשנים האחרונות, ‏לא היו לנו מספיק עוגות למכירה.
‏הם בונים בנייני דירות. ‏בקרוב יהיו לנו לקוחות נוספים.
‏היי, זה חזק מדי.
‏שלום.
‏היי, חבר. חג מולד שמח.
‏"חבר"?
‏מה אתה עושה כאן?
‏מה איתך?
‏אני עובד באזור. ברחתי מהבית, אתה יודע.
‏אלוהים, כל כך קר.
‏אישאר כאן קצת.
‏תרצה חלב עם זה?
‏לא, זה בסדר.
‏הייתי צריך לחכות
‏עד האביב כדי לברוח מהבית. זה כל כך קשה.
‏אני הצלתי אותו.
‏אני זה שהוציא אותו מהכלא.
‏כל כך הופתעתי לראות אותו כאן.
‏אם לא אני,
‏היית מבלה את חג המולד הזה בכלא.
‏אפרוחים קטנים. ‏-צוויץ, צוויץ.
‏הינה הם. ‏-דרורים.
‏ציף, ציף. ‏-ברווזים!
‏קוואק, קוואק. ‏-שלום!
‏שלום. ‏-כן, תיכנסו.
‏שלום. ‏-היי, תיכנסו.
‏אני אחלק לכם. חכו רגע.
‏גברתי, בזה יש חתיכות שוקולד.
‏מה? באיזה מהם?
‏בחיי, הוא עדיין על הקטנוע הזה.
‏מה אתה עושה? ‏-בוא הנה.
‏תן לי לומר לו שלום קודם. אלוהים.
‏איך הולך? ‏-אני שמח שחזרת.
‏אמרת שלום? ‏-אתה מבין מה השעה עכשיו?
‏היית צריך לומר לי שזה ליד הצומת!
‏איך אני אמור לדעת איפה המקום הזה?
‏אתה אמור.
‏כולנו מצאנו אותו בקלות. ‏אתה היחיד שאיחר, חתיכת מפגר.
‏מה? ‏-זה...
‏קחו את זה ולכו.
‏אנחנו כאן כדי לעזור לכם ‏להגדיל את המכירות שלכם.
‏אנחנו לא צריכים עזרה. ‏-מה?
‏בסדר, בואו נדבר בחוץ. ‏-גברת. למה אנחנו צריכים לדבר בחוץ?
‏בואו נצא. ‏-היי, גברת!
‏פשוט צאו החוצה.
‏- מאפיית מיסו -
‏יש אפשרות לקבל תשלום מראש?
‏מהר.
‏הם לא ילדים רעים.
‏היי, חייבים לזוז. זין, בואו פשוט נלך.
‏קדימה. ‏-קדימה.
‏את חושבת שהוא עוזב לתמיד?
‏ובכן...
‏כן, קרוב לוודאי.
‏לא נראה שהוא יחזור, נכון?
‏נכון.
‏הוא חתיך מדי.
‏אפס!
‏שבע. ‏-בום!
‏בום! ‏-בום!
‏מה? ‏-מה הקטע?
‏אני צריך להשתין. ‏-תאמר לו לשתות.
‏מגעיל! ‏-תכוון ישר על הבן אדם הזה.
‏אל תבלע את המילים. ‏-תכוון ישר עליהם.
‏תפסיק לכוון לסתם מקומות. ‏-הבנת?
‏היי, תשתה. עד הסוף! ‏-עד הסוף!
‏כל הכבוד.
‏לעזאזל. אתה מגניב.
‏סליחה.
‏כל כך קר.
‏מה לעזאזל? זאת לוויה או מה?
‏היי! ‏-מה לעזאזל?
‏חתיכת בן זונה!
‏מה?
‏מה אמרת הרגע? ‏-היי, לא.
‏מה אמרת כשחלפת על פניי?
‏מה אמרת? מה לעזאזל אמרת?
‏היי, תמסור.
‏אלוהים, אתה די טוב.
‏הזין הזה דחף אותו! הוא דחף אותו!
‏מה? ‏-מי?
‏תתקשרו למשטרה!
‏מה? מה לעזאזל הבעיה שלך?
‏אמרתי, תתקשרו למשטרה!
‏תשחרר, חתיכת אפס משוגע!
‏- אנחנו סגורים זמנית ‏נפתח שוב בקרוב -
‏בהיותנו לקראת סוף השנה, ‏לעיתים אנו מביעים משאלה מסוג זה.
‏"הלוואי שיקרו לי רק ‏דברים טובים בשנה החדשה."
‏אך אם מזג האוויר השמשי יימשך כל הזמן
‏האזור יהפוך למדבר.
‏שלג וגשם מזינים את האדמה.
‏בלעדיהם, עצים מניבים לא יכולים לצמוח.
‏אז כאשר אנו מביעים משאלה שכזו,
‏מה דעתכם שננסח אותה טיפה אחרת?
‏"הלוואי שיקרו לי גם כמה ‏דברים טובים בשנה החדשה."
‏בצורה הזו.
‏מה לגבי כל החברות הגדולות? ‏לא התקבלת לאף אחת מהן?
‏לא. ‏-אוי, יקירתי.
‏הציונים שלך די טובים.
‏אנשי הגיוס מכל החברות נהגו ‏לעמוד בתור בשביל להעסיק את הסטודנטים שלנו.
‏מה קורה השנה?
‏ישנם שני מקומות בהם ‏תוכלי להתחיל לעבוד מייד.
‏אחד מהם... שמעת על חברה ‏בשם "גוואנגג'אנג", נכון?
‏מה הם עושים?
‏הם עורכים עלוני חברה. זו משרה קבועה.
‏הם מציעים
‏15 מיליון וון בשנה.
‏הם מחפשים מישהו שלמד אצלנו ספרות, ‏אז את תקבלי את התפקיד.
‏השני הוא...
‏משרה חלקית בתחנת רדיו.
‏היא רק למשך חודשיים.
‏היא לתוכנית הרדיו של יו יאול.
‏כשאת שומעת את המנגינה הזו, ‏זה אומר שהשעה 9:20 בבוקר.
‏לאחר כן, הוא מקריא תסריט ‏שנכתב על ידי מישהו אחר.
‏אבל הוא לא כל כך טוב.
‏אז שומעים את השיר ‏של קים קוואנג-ג'ין בשעה עשר.
‏בחיי, את חייבת לקחת את העבודה בתחנת הרדיו.
‏אני לא יודעת כלום על תוכניות רדיו.
‏שלום. ‏-שלום.
‏תשכחי מזה.
‏פשוט אאזין לתוכנית באיזה מקום בטוח.
‏אה, הינה משהו חשוב.
‏יו יאול החל להנחות את התוכנית ‏ב-1 באוקטובר, 1994.
‏מה קרה לך? איך את זוכרת את זה?
‏אני יודעת, נכון? ‏אני לא יכולה לשכוח את היום הזה.
‏אני מצטערת.
‏זה בסדר.
‏את צריכה עבודה יציבה.
‏"יציבה"?
‏לא.
‏"בטוחה".
‏נכון, אני בטוחה שהיא בטוחה יותר ‏מהמשרה החלקית הזו בתחנת הרדיו.
‏תודה.
‏זה מטורף שמישהו אחר
‏אורז את הדברים שלך למעבר.
‏המובילים שמציעים שירותי אריזה ‏יפשטו את הרגל בקרוב.
‏התעריף שלהם הוא פי שלושה ‏ממה שאנחנו לוקחים.
‏למה שמישהו ייקח אותם? אלוהים.
‏מעבר דירה נותן לך את ההזדמנות ‏לעבור על כל החפצים שלך.
‏אם מישהו אחר מעביר אפילו ‏את כלי האוכל שלך...
‏תן לי את זה. זה כבד.
‏לא תדע איפה כל דבר נמצא.
‏נכון, לגמרי.
‏בחיי.
‏אתה צודק.
‏אתה עונה לי כל כך בלי חשק בזמן האחרון.
‏בחיי, אני חושב ששמעתי אותך אומר ‏את זה לפחות חמש פעמים.
‏אתה שולט בגורלך.
‏בגלל זה אתה צריך להעביר את החפצים של עצמך.
‏קח את אלה לחנות הספרים של מר קים.
‏את שתי החבילות? ‏-כן.
‏אני באה!
‏נתתי לך תוספת מנה.
‏הבישול שלך נהדר.
‏נכון שהם הכי טובים? ‏-כן.
‏אנחנו רוצים לשלם. ‏-בוודאי.
‏להתראות.
‏סך הכול 9,000 וון.
‏בסדר.
‏מצאתי עבודה.
‏באמת?
‏אוכל לכתוב.
‏כל הכבוד!
‏אני מצטערת.
‏את תתעשרי תוך שנה עכשיו שיש לך עבודה?
‏אני אהיה סופר-עשירה.
‏זה טעים מאוד.
‏מה?
‏שילמת את שכר הלימוד שלי, נכון?
‏מספיק, אל תמשיכי.
‏מספיק.
‏את מוציאה את מעט החסכונות שיש לך ‏על שכר הלימוד שלי.
‏את כמו משפחה עבורי.
‏תודה לך, און-ג'ה.
‏תשכחי מזה.
‏מה זה?
‏זה השומן שלי.
‏את בטח אוכלת טוב.
‏אלוהים, כל הכבוד.
‏שלום.
‏היי, אתה כאן. ‏-כן.
‏- ספרים משומשים -
‏חזרתי. ‏-היי, היון-או. אתה כאן.
‏או-סיק ביקש שאביא אותם.
‏בסדר, תודה.
‏שלום, גברתי.
‏היי.
‏היי, היון-או. תוכל ללוות את אימי הביתה?
‏תודה.
‏אני כמעט עיוורת בלילה,
‏למרות שאני רואה הכול במשך היום.
‏אני יודע.
‏אני רצינית. ‏הראיה שלי לגמרי בסדר במשך היום.
‏בסדר.
‏שאלה, האם חזירים יכולים ‏לראות את השמיים או לא?
‏למה שלא יוכלו לראות את השמיים? ‏הם רק צריכים להרים את הראש.
‏טעות. ידוע שחזירים אינם יכולים להרים ‏את ראשם מספיק כך שיראו את השמיים.
‏מה הם הדגלים האדומים האלו? ‏-חזירים יכולים להרים את ראשם
‏רק בזווית של 45 מעלות.
‏הולכים לבנות כאן דירות.
‏אני מבין.
‏הבנתי. אני מניחה שהם יכולים לראות ‏את השמיים כשהם נופלים.
‏- מאפיית מיסו -
‏- לחם -
‏אימא.
‏מצאתי עבודה.
‏חכי עוד קצת.
‏עד שאוכל לחזור לחנות הזו.
‏מי-סו.
‏אלוהים, היון-או!
‏מי זו?
‏שלום, גברתי.
‏היא...
‏ובכן, את...
‏כן, אני גרה בשכונה הזו.
‏אני מבינה.
‏אני צריך להחזיר אותה הביתה קודם. ‏את יכולה לחכות כאן?
‏כן, כמובן.
‏אל תלכי לשום מקום.
‏תגיעי לביתך בשלום, גברתי. ‏-תודה לך.
‏רצת הנה?
‏לא.
‏אני בסדר.
‏מה שלומך?
‏יש לי חדשות טובות.
‏עברתי את מבחני הבגרות.
‏ברצינות?
‏אז המשכת ללמוד.
‏מרשים מאוד. אני גאה בך.
‏און-ג'ה כל כך תשמח כשאספר לה את החדשות.
‏און-ג'ה מנהלת עכשיו מסעדת מרקי אטריות.
‏אני מתגעגע לאון-ג'ה.
‏אם במקרה יש לך זמן מחר,
‏מה דעתך שנאכל איזה מרק אטריות?
‏ובכן...
‏מחר?
‏כן.
‏השירות הצבאי שלי מתחיל מחר.
‏באמת?
‏אתה בטח עייף.
‏לא, אני בסדר. ‏-אתה לא צריך ללוות אותי הביתה.
‏זה בסדר.
‏הבוקר חשבתי שזה יהיה סתם עוד יום רגיל,
‏אבל מסתבר שזה היה יום מיוחד מאוד.
‏מי חשב שלפגוש שוב מישהו ‏יכול להיות מרגש כל כך?
‏זה כאן. כאן אני גרה.
‏בבניין הזה? ‏-כן.
‏טוב...
‏תודה שליווית אותי הביתה.
‏אין בעיה.
‏אני כל כך שמח
‏שנתקלתי בך היום.
‏גם אני.
‏טוב...
‏שמור על עצמך בצבא.
‏אני אשמור.
‏להתראות.
‏היון-או.
‏אני כנראה לחוצה עכשיו. ‏הקשתי את המספר המזהה שלי שגוי.
‏המספר המזהה שלך?
‏כן, מספר תעודת הסטודנט שלי. ‏זה כמו מספר תעודת הזהות שלך.
‏אני מבין. קיבלת מספר מזהה מבית הספר שלך.
‏זה לא עניין גדול.
‏בטח קר לך.
‏חכה כאן רגע.
‏אל תיכנס עד שאגיד לך, טוב?
‏בסדר.
‏תיכנס.
‏זה כל מה שיש לי.
‏למה זה...
‏אתה בסדר?
‏איך זה קרה? ‏-תודה.
‏יש חדש... ‏-אני אעשה את זה.
‏אתה רוצה חדש?
‏אל תדאג לגבי זה. ננקה אחרי זה.
‏זאת שמיכת קיץ, אבל היא עדיין די כבדה.
‏חכה.
‏אני מצטערת.
‏אתה בסדר? ‏-כן, אני בסדר.
‏לא ראיתי אותך שם. ‏-בסדר.
‏זה כבד, נכון?
‏היון-או, החלפת בגדים?
‏ובכן, כן.
‏אלו הבגדים של און-ג'ה. הם מתאימים לך.
‏און-ג'ה...
‏אלו הבגדים של און-ג'ה.
‏סליחה, אני מצטערת.
‏אלוהים.
‏מה הבעיה? יש משהו על הגב שלך?
‏שאעיף מבט?
‏זהו.
‏היון-או.
‏אתה ישן?
‏לא.
‏בזמנו,
‏חשבתי...
‏שלעולם...
‏לא תחזור.
‏חיכיתי לך.
‏אז...
‏ביום ההוא,
‏נקלענו לקטטה עם אדם שיכור.
‏הייתי עם טאה-סאונג.
‏השחרור המוקדם בוטל,
‏אז...
‏נאלצתי לחזור למוסד לעבריינים צעירים.
‏רציתי לחזור למאפייה.
‏מאוד.
‏היון-או.
‏לילה טוב.
‏גם לך.
‏- צ'וליאן -
‏- הזן את שם המשתמש שתרצה להשתמש בו -
‏- הזן את הסיסמה שלך -
‏- הזן מחדש את הסיסמה שלך -
‏- הזן את השם הקוריאני שלך או שם העסק -
‏- צ'ה היון-או -
‏אני לחוצה מכיוון שזה היום הראשון שלי. ‏הייתי בחרדות כל הלילה.
‏גם אני.
‏הינה.
‏זאת כתובת המייל שלך. יצרתי חשבון עבורך.
‏נחמד. ‏-אני בטוחה שאתה יודע להשתמש בה.
‏רק תבדוק את הדואר הנכנס ‏שלך כשאשלח לך מייל.
‏ואל תשכח לכתוב לי בחזרה.
‏בוא נשמור על קשר בדרך זו. ‏-בסדר.
‏אני אבקר אותך כאן.
‏טוב, בטח. אני אחכה.
‏שלום, אדוני. ‏-שלום, כיצד אוכל לעזור לך?
‏אני אמורה ל...
‏את קים מי-סו? ‏-כן.
‏אני רואה. שלום, נעים להכיר אותך.
‏נעים להכיר אותך גם.
‏זה גוון און-סו מהחשבות.
‏שלום. ‏-שלום.
‏וזו קים היון-סוק. היא תדריך אותך.
‏נהדר, תודה. ‏-היון-סוק.
‏כן. ‏-תדריכי את המחליפה שלך.
‏נכון. כן, אדוני.
‏את יכולה לגשת אליה. ‏-תודה לך, אדוני.
‏שימי אותם באוזניים שלך.
‏שכחתי לכתוב את הסיסמה.
‏איך...
‏את לא צריכה לשים אותם מייד.
‏סליחה?
‏אטמי האוזניים.
‏אני מבינה.
‏"כשהבדידות שלי גדלה
‏כמו שהצל שלי גדל
‏הנוסטלגיה שלי
‏לוקחת אותי למקום ההוא
‏- כלכלה -
‏שם אני מוצא אותך ‏-התחנה הזו היא
‏מכון פגודה. התחנה הבאה היא... ‏-תפילתי היא להיות איתך
‏זאת התחנה שלך?
‏והרגע האחרון שלנו ביחד
‏איך זה שלא שמעתי
‏חדשות כלשהן לגבייך?
‏אולי את רחוקה מדי
‏לצד שפת הנהר בשקיעה
‏הזיכרונות הישנים שלנו עדיין..."
‏יש לנו הרבה סיפורים היום.
‏למה שלא נתחיל עם הסיפור הזה?
‏"שלום, מר יו. אני סופגנייה.
‏אני שולחת לך את המכתב הזה ‏מאחר לא אוכל לפגוש את טופו
‏אפילו אם יבוא לפגוש אותי.
‏אני עוברת דירה.
‏שלחתי אי-מיילים לחשבון ‏שהוא אפילו לא יכול לבדוק
‏כבר כמה ימים.
‏הסיסמה היא מספר תעודת הסטודנט שלי, טופו!"
‏אני מרגיש כאילו הסיפור הזה ‏כתוב באיזשהו צופן.
‏"סיסמה", "מספר תעודת הסטודנט", ‏"טופו" ו"סופגנייה".
‏היי, היון-או.
‏פעם אחרונה שראיתי אותך, האף שלי ‏היה אדום בגלל מזג האוויר הקר,
‏אבל הקיץ בשיאו עכשיו.
‏חלפתי על פני החנות שלנו ‏אתמול בפעם הראשונה אחרי זמן רב.
‏עלי הגינקו גדלו מאוד צמוד לכביש.
‏אתה זוכר את עץ הגינקו הגדול ‏מול חנות השמנים, נכון?
‏אבל שמעתי שחיילים מעדיפים ‏את הקיץ החם על פני החורף הקר.
‏"הדמעות שאני מוחה ‏-שלומך טוב?
‏מהיום בו נפרדנו ‏-אני כותבת אי-מייל נוסף היום,
‏בתקווה שבסוף תקבל אותו. ‏-עלולות להפוך לגלים
‏איך זה שלא שמעתי
‏- לא נקראו -
‏אולי את רחוקה מדי"
‏- מאפיית מיסו -
‏הטלוויזיה והאינטרנט
‏נחשבים לעיתים להמצאות ‏החשובות ביותר של המאה ה-20.
‏אילו המצאות מרתקות נזכה לראות במאה ה-21?
‏שמעתי על גאדג'ט מגניב שהוצג
‏לאחרונה בתערוכת התקשורת הבינלאומית.
‏זה נקרא טלפון-מצלמה דיגיטלי.
‏מסתבר, שזה טלפון נייד עם מצלמה בתוכו.
‏זה כל כך מרתק, נכון?
‏זה אומר שאנחנו יכולים בקלות ‏לשמור תמונות של רגעים שאנחנו רוצים לזכור.
‏בואו נגיד שהטלפון הזה כבר ‏זמין לרכישה בשוק.
‏מה היא התמונה הראשונה שתרצו לצלם איתו?
‏- משרד תיווך מיאונגג'ין -
‏- צ'וליאן -
‏היי, מי-סו. זה אני, היון-או.
‏פיענחתי את הסיסמה.
‏את בטח מופתעת.
‏הלכתי לבית שלך בחופשות שלי,
‏וגם לאחר שהשתחררתי,
‏אבל עברת דירה.
‏תסלח לי.
‏החדר הזה פנוי עכשיו?
‏את כנראה תוהה איך פיענחתי את הסיסמה.
‏זו הכתובת.
‏מה הקוד של הדלת?
‏זה 262670.
‏נכון, 670.
‏למעשה, ככה גיליתי. ‏-זה הקוד של הדלת
‏שהדייר הקודם השתמש בו, נכון?
‏תן לי לראות. כן, אני חושב כך.
‏לא, חכי. אני הולך לשמור את זה כסוד.
‏אספר לך כשאפגוש אותך.
‏את תהיי מופתעת.
‏אדוני, אפשר להשתמש במחשב? ‏-בטח.
‏- צ'וליאן -
‏נכנסתי.
‏- מה שלומך, היון-או? -
‏למה אתה ישן כאן?
‏תישן בחדר.
‏התרשמתי מכך שהצלחת לפענח את הסיסמה.
‏אפילו שלחתי את הסיפור ל"אלבום המוסיקה" ‏של יו יאול.
‏כדי לספר לך מה הסיסמה.
‏תן לי את המספר שלך.
‏אני אתקשר אליך מחר בין 12:00 ל-13:00.
‏מה אתה עושה?
‏היי, זה באמת זה? משלמים לנו על זה?
‏היי, פשוט תירגע ותסתובב.
‏זה כל מה שאני עושה.
‏אתה מסתדר מצוין.
‏הלו?
‏היון-או?
‏כן, זה אני.
‏מה שלומך?
‏טוב, את יודעת. אני עובד קשה.
‏אתה עדיין נשמע כל כך שמח.
‏רק לשמוע את קולך מאיר לי את היום.
‏מי-סו.
‏אני מתגעגע אלייך.
‏את עדיין עובדת שם?
‏טוב...
‏במה אתה חושב שאני עובדת?
‏את לא עושה מה שרצית לעשות?
‏און-ג'ה נהגה לומר מדי יום שאת כותבת נפלא.
‏אפשר לומר שזה קשור לזה.
‏אני אתקשר אליך מאוחר יותר. ‏בסביבות שש בערב?
‏טוב. אז...
‏אחכה לשיחה ממך בשש בערב.
‏בואי ניפגש הערב.
‏אני אתקשר אליך. ‏-בסדר.
‏האדם שניסיתם להשיג אינו זמין כעת.
‏אנא השאירו הודעה לאחר הצליל.
‏האדם שניסיתם להשיג אינו זמין...
‏תראו את זה!
‏אדוני,
‏בבקשה תהיה בשקט.
‏ברחתם עם דמי החברות, ‏שמסתכמים בארבעה מיליון וון לאדם.
‏וישנם למעלה מ-100 חברים.
‏כיום, כל כך הרבה חדרי כושר ‏משנים את שמותיהם
‏כדי לקבל חברים חדשים ‏רק כדי שיוכלו להונות אותם.
‏אמרנו לך שאנחנו לא יודעים דבר.
‏כולנו עובדים במשרה חלקית!
‏טוב...
‏אני באמת לא ידעתי כלום.
‏כשכולם התקוטטו,
‏נתתי לאנשים לתקוף אותי ולא החזרתי לאף אחד.
‏ואני לומד עכשיו במכללה.
‏לא עשיתי כלום... ‏-אני לא שומע. סליחה?
‏תראה.
‏אני מבין, אז פשוט תהיה בשקט, בסדר?
‏היון-או. ‏-היון-או!
‏היי, כל הכבוד.
‏היי.
‏חכה לי. ‏-בוא נלך לשתות משהו.
‏תודה שטיפלת בזה.
‏בוא איתנו.
‏היי. ‏-היי, רק ניסיתי לעזור לך.
‏היי. ‏-ברור.
‏טאה-סאונג עשה כמיטב יכולתו לעזור לך. ‏-באמת.
‏הוא השיג לך את העבודה ‏כדי שתוכל להרוויח כסף.
‏אתה באמת לא בא?
‏כן.
‏בואו בבקשה ננסה לחיות חיים הגונים!
‏גם טאה-סאונג הלך שולל אחרי הבעלים.
‏אז אתה מתכוון לנטוש אותנו?
‏צ'ה היון-או. ‏-היי.
‏ברצינות? ‏-היי.
‏זה לא שטאה-סאונג עשה את זה בכוונה!
‏היון-או!
‏- מי-סו, אני כל כך מצטער שפספסתי ‏את השיחה שלך קודם -
‏- אם לומר את האמת, ‏אפילו שזו לא הייתה אשמתי... -
‏- מי-סו, אני כל כך מצטער שפספסתי ‏את השיחה שלך קודם -
‏- מי-סו -
‏- סגור -
‏- זמן חיבור: 43 דקות ו-33 שניות -
‏בטח משהו צץ.
‏אבל...
‏האמת היא שאני שמחה שלא שמעתי ממך.
‏אני מרגישה כמו מפסידנית גמורה בימים אלה.
‏אני לא ממש במצב רוח להתעדכן ‏ולצחוק איתך אחרי כל כך הרבה זמן.
‏אני שונאת את עצמי.
‏אני אפילו לא רוצה שיסתכלו עליי.
‏אני עצובה.
‏קיבלתי את כל ההחלטות הללו בעצמי, ‏אז למה אני מרגישה כל כך חרדה?
‏הדבר היחיד שגרם לי לשמוח לאחרונה
‏הוא שפיענחת את הסיסמה.
‏הודות לך, זכיתי לצחוק אחרי כל כך הרבה זמן.
‏היון-או, צור איתי קשר כשמשהו טוב יקרה.
‏אני אעשה אותו הדבר.
‏"למה כל כך קשה להתחיל את היום
‏כדאי לי לקחת את זה בקלות עם כוס קפה
‏כוס קפה נעימה שיכולה להעיר אותי
‏הריח של הפרזיות כשאני יוצאת מהדלת
‏'אלבום המוסיקה' של יו יאול"
‏מכיוון שזה יום כזה נפלא,
‏מה דעתכם שנעשה משהו היום ‏שירצה את הסקרנות האינטלקטואלית שלנו?
‏בקטע הזה, אנחנו נלמד על ספר ‏ונפגוש את המחבר שלו.
‏מר ג'אונג סו-מאן, המחבר של
‏"אנשים מקסימים, המסעות שלהם", באולפן.
‏שלום. ‏-שלום.
‏אני ג'אונג סו-מאן, המחבר של ‏"אנשים מקסימים, המסעות שלהם".
‏מי-סו, את יכולה לדבר כאן. ‏-אבל אם אתה מסוגל לדבר ככה...
‏מה? ‏-טוב...
‏אלוהים, אל תדברי שטויות.
‏חשבתי שכל מה שאנחנו אומרים כאן יהיה מוקלט.
‏החברה שלך תמימה.
‏מעולם לא דמיינתי
‏שזה יהיה באולפן שבו אי אפשר להביט החוצה.
‏חשבתי שהוא הביט דרך החלון
‏וצפה בכל פרט של הנוף בחוץ.
‏בבקשה תסתכל.
‏הינה לך.
‏אלוהים, חזרת. ‏-שלום.
‏היכנסי.
‏איך ההכנות לסרט? ‏-חזרתי.
‏עבודה טובה, מי-סו. ‏-נחמד.
‏מר ג'אונג נשמע כל כך לחוץ. ‏-בוא נאכל ביחד בקרוב.
‏נשמע טוב. ‏-בסדר?
‏בסדר. ‏-הוא הלחיץ אותי.
‏אני יודעת, נכון?
‏טוב...
‏צילמת כמה תמונות? ‏-כן, צילמתי.
‏אלוהים. אם אימא שלי לא הייתה פושטת ‏על הבית שלי הבוקר,
‏הייתי יכול ללכת לתחנת השידור.
‏תראי אם את יכולה להשיג ראיונות נוספים. ‏-טוב, אני אנסה.
‏אני רציני. ‏-הבנתי.
‏אני אתן לך בונוס. ‏-הבנתי, אדוני.
‏אל תהיי רק דיבורים.
‏את תמיד אומרת כן.
‏קחו הכול בקלות, חברים.
‏בסדר, נתראה אחר כך.
‏דרך אגב, מי עובר למרחב בקומה העליונה?
‏אני לא בטוחה.
‏הם יוצרים סרטים או משהו כזה.
‏הבוס מכיר אחד מהם.
‏אני מבינה.
‏הם תלמידי מכללה שעושים פרויקטים יצירתיים.
‏מסתבר שהמטרה שלהם היא להגשים את חלומותיהם.
‏זו האובססיה של כולם מאז הגביע העולמי, לא?
‏אני מקנאת.
‏- ילד המאה ה-20 -
‏מה אתה עושה כאן?
‏חיכיתי לך.
‏משהו טוב קרה?
‏טוב, כמובן. תעלי!
‏לא, זה בסדר. תיזהר. ‏-לא, לא על זה.
‏אני חייב לקחת אותך לאנשהו.
‏תיכנסי.
‏- מרכז הספרים קיובו -
‏ראית את זה? ‏-ראיתי מה?
‏לא ראית את זה?
‏- אנשים מקסימים, המסעות שלהם -
‏מספר שש!
‏הספר שפרסמנו הגיע למקום שישי.
‏ברכותיי, אדוני.
‏בחייך. זהו זה?
‏היית כל כך לחוצה כאילו שהעולם התקרב לסופו.
‏תוציאי הכול. תראי לי כמה את שמחה.
‏הספר שפרסמתי הגיע למקום שישי!
‏זה נהדר!
‏מדהים!
‏אלוהים! ‏-זה מדהים!
‏הוא הגיע למקום שישי! ‏-כן!
‏עבודה טובה.
‏קרן השמש חודרת דרך חלון גדול.
‏כל כך נועזת,
‏ועם זאת כה רכה באותו הזמן.
‏קרן השמש המסנוורת והיפהפייה הזאת מהשמיים
‏זורחת על שולחני עכשיו,
‏משתקפת מעל העלים הירוקים בפארק יאווידו.
‏בטח עכשיו כן יש לו חלון.
‏אתם יכולים להרגיש את היופי הזה ‏שלא ניתן לעמוד בפניו?
‏זהו יום היסטורי.
‏מהיום, "אלבום המוסיקה" של יו יאול ‏-בוקר טוב.
‏ישודר מהאולפן הפתוח הזה.
‏אני חושב שיהיה לי קשה להתרכז בתוכנית היום
‏מכיוון שאהיה עסוק בהתבוננות מבעד לחלון.
‏"אלבום המוסיקה" של יו יאול, מתחילים עכשיו.
‏כשהקמתי את החברה הזאת,
‏אספתי מספר אנשים והתחלתי לעבוד ‏על פרויקטים בשביל הכיף,
‏אבל הצלחנו להפיק ספר רב מכר ‏בתוך שנתיים בלבד.
‏אני אדם בר מזל.
‏"אולי
‏השתוקקנו זה לזה
‏באותם רגעים
‏אולי לא שמנו לב האחד לשניה
‏בזמן שטיילנו באותו הרחוב
‏וחלפנו זה מול זה
‏אולי התחרטנו על ההחלטה שלנו
‏ברגע
‏שבו נפרדנו לשלום בפעם האחרונה
‏בגלל שאני ביישן
‏אני מפחד שאולי נחלוף זה מול זה
‏יום אחד"
‏אנחנו...
‏נפגשנו שוב במקרה.
‏אני יודע.
‏זה מוזר.
‏אני הולכת עכשיו הביתה.
‏יש משהו שאני רוצה להראות לך.
‏"אם המחשבה
‏שאת לבדך
‏גורמת לליבך לכאוב גם
‏בכל פעם שאת יוצאת מהדלת
‏אם אפילו רק חיוך מרגיש כמו מאבק
‏לדעת כמה את רחומה
‏את כנראה נוצרת את זה בתוכך
‏כמו שוטה"
‏רק רגע.
‏רגע, זה...
‏מה קרה?
‏אני שוכר את המקום הזה.
‏טוב...
‏לא, אני מתכוונת...
‏איך זה שאתה גר כאן?
‏טוב, תמיד אהבתי את הדירה הזאת.
‏היא הייתה פנויה ויכולתי להרשות לעצמי ‏את שכר הדירה.
‏אז חתמתי על חוזה שכירות.
‏הרגע נזכרתי.
‏לא ידעתי מה לומר קודם ‏מאחר והיו כל כך הרבה דברים
‏שרציתי לומר לך,
‏אבל רק נזכרתי.
‏אני כל כך שמחה שנפגשנו שוב.
‏מה? ‏-חכי.
‏- אני לוקחת 3 ימי חופש -
‏נכין תחילה תבשיל קימצ'י, בסדר?
‏כן.
‏תבשיל קימצ'י ותבשיל בשר מוקפץ פיקנטי.
‏בואי נכין גם אורז עם חביתה. ‏אני יכול להכין את זה.
‏זה כבר יותר מדי עבודה.
‏אני אעשה את זה. תנוחי קצת.
‏לא, יש יותר מדי דברים לעשות.
‏היינו צריכים לקנות שום כתוש. השום הזה...
‏אני אכתוש את השום.
‏אבל זה...
‏אז, ‏-שום כתוש...
‏אני אכתוש את השום.
‏אבל...
‏אתה בטוח שאתה יכול לעשות הכול לבד?
‏כן, לכי להחליף בגדים ולנוח.
‏בסדר.
‏היון-או, פתחת את המים?
‏מה?
‏פתחת את הברז במטבח?
‏כן.
‏אם תעשה את זה, יהיו לי רק מים קרים.
‏לחיים.
‏תודה על שהכנת את כל האוכל.
‏זה טעים?
‏זה נורא טעים.
‏כשגרתי כאן,
‏היה כתם ענק של עובש על הקיר הזה.
‏לא ידעת על זה
‏שלא יהיו מים חמים במקלחת ‏אם פותחים את הברז במטבח.
‏בסדר, אני מבינה שזה בגלל שאתה גר לבד.
‏אני מניחה שאף פעם לא הבאת חברה הביתה.
‏את מוכנה להפסיק להסתכל סביב ‏ולאכול את האוכל שלך?
‏אני אוכלת.
‏קיבלת הודעה חדשה. ‏-חכה רגע.
‏קיבלת הודעה חדשה.
‏מה כל אלה?
‏- מאפיית מיסו -
‏יש לי רק קומץ זיכרונות טובים.
‏אבל בחלקם,
‏אני לא ממש זוכר את הפרטים, וזה מעצבן אותי.
‏זה מרגיש כאילו שהם לא הזיכרונות שלי.
‏אני כמעט לא מאמין שחוויתי את הרגעים האלו.
‏צילמתי את התמונות כדי שלא אשכח.
‏הפחדת אותי.
‏אתה כמו אימא שלי.
‏את עדיין מפחדת ממני?
‏מה?
‏פחדת ממני כשנפגשנו לראשונה.
‏מה לגבי עכשיו?
‏את עדיין לא מפחדת?
‏נראה אותך תופסת אותי!
‏"את חשה את אהבתי?
‏אפילו
‏שאני מסתיר אותה ממך
‏אם את יכולה לחוש בה
‏האם זה אומר שגם את מסתירה את רגשותייך?
‏את חשה את אהבתי?
‏מתי
‏גילית?
‏אם גם את מרגישה כך
‏בבקשה
‏אמרי לי
‏מה דעתך שאני אדבר על זה
‏סיימת? ‏-בזהירות
‏אבל ברצינות? ‏-סיימת לקרוא את הספר?
‏נותרו לי שלושה דפים בערך. ‏-איך תרגישי?
‏בחיי, אתה קורא כל כך לאט.
‏דרך אגב, היית רוכב על אופנועים ‏-מה אם אדבר על זה בזהירות
‏בזמן שנדבר על משהו אחר? ‏-כמו הילדים האלה בתקופה שהיית פרחח?
‏עשיתי את זה. ‏-איך תגיבי?
‏תקבלי אותי?
‏כשיש מאחוריך בחורה? ‏-עכשיו
‏לא. ‏-את רואה את זה?
‏אתה כזה שקרן. ‏-כבר סיפרתי לך הכול
‏אם את עדיין לא יודעת ‏-זה מדגדג.
‏שפשוט אשכח מזה שוב?"
‏תן לי את הספר שסיימת.
‏הינה.
‏אני לא רוצה לראות את און-ג'ה חיה ככה.
‏אימא שלי הייתה כל כך טובה אליה.
‏היא כל כך רצתה לראות את און-ג'ה ‏מתחתנת עם גבר נחמד
‏ומקימה משפחה שמחה.
‏אפילו אמרתי לה שלעולם לא אראה אותה שוב,
‏אבל היא התעקשה להתחתן ‏עם האיש הזקן הזה עם ילדה.
‏לך. אני אחכה כאן.
‏את לא יכולה פשוט לבוא איתי?
‏בואי נלך ביחד.
‏פעם הבאה.
‏קדימה.
‏בואי נלך.
‏פשוט לך.
‏לא, אני אחכה כאן.
‏בואי נלך ביחד.
‏- המקום של גאום-אי ‏מרקי אטריות -
‏שב, בבקשה.
‏היי, אלוהים.
‏היון-או?
‏זה אתה, היון-או?
‏כן, און-ג'ה. זה אני.
‏אלוהים! טופו!
‏בחיי.
‏אלוהים, אתה אפילו עוד יותר חתיך עכשיו.
‏אלוהים! שב, בבקשה. שב כאן.
‏איך מצאת אותי?
‏מי-סו...
‏מי-סו לא רצתה לבוא, נכון?
‏גברתי!
‏גברתי! היא צריכה עזרה.
‏אלוהים. ‏-עוד יכו אותה!
‏תעצרי.
‏בואי הנה. ‏-זה כואב!
‏קדימה! ‏-זה כואב!
‏תאמרי שאת מצטערת. תשפילי מבט.
‏תאמרי שאת מצטערת.
‏אני מצטערת.
‏היי, מי זאת הבחורה הזאת?
‏"הבחורה הזאת"? אני?
‏חתיכת...
‏מי-סו...
‏ידעתי שככה ייראו החיים שלך.
‏את אפילו לא מזהה את דודה שלך?
‏"דודה"?
‏תפסתי אותה מעשנת.
‏אימא שלך הייתה השפית הכי טובה בעולם.
‏עכשיו היא תקועה כאן כל היום, ‏מכינה מרק אטריות בגללך.
‏את יודעת את זה בכלל?
‏את מבינה? הכול בסדר עכשיו.
‏למה את סובלת את זה?
‏אחותי...
‏אלוהים, אחותי הקטנה.
‏למה את נותנת לילדה הקטנה ‏הזאת לשחק איתך ככה.
‏איפה האון-ג'ה שאני מכירה?
‏למה את סובלת את כל החרא הזה?
‏זהו. כן, זה זה.
‏בסדר, בואו נאכל.
‏תראו, זה קימצ'י בן שנתיים.
‏אני חולקת את זה רק עם אנשים מיוחדים.
‏אארוז חלק מזה כדי שתוכלו לקחת הביתה.
‏תוכלו לקבל עוד אחרי שתסיימו את זה. ‏תאכלו כמה שתרצו.
‏הינה.
‏בואו נאכל.
‏קדימה.
‏תודה על האוכל.
‏זה טעים, נכון?
‏זה טעים מאוד.
‏זה ממש טעים.
‏את רוצה עוד פלפל?
‏תאכל את זה עם קימצ'י.
‏נראה היה שאון-ג'ה קלטה שאנחנו ביחד.
‏אני מתכוונת, זה לא פשע. ‏אני תוהה למה היא לא העלתה את הנושא.
‏זה לא משנה אפילו אם היא לא יודעת.
‏אני לא רוצה לעשות משהו שאת לא רוצה.
‏אני יכולה להיעלב מאוד מזה אם אני ביקורתית.
‏מי-סו!
‏את בעבודה עכשיו?
‏- קיי-בי-אס קול FM 89.1 -
‏לא אמרת שיש איזה מיזם תקשורתי ‏או משהו מעל המשרד שלך?
‏אנחנו צריכים מישהו במשרה חלקית ‏לשידור בווידאו לרדיו הוויזואלי.
‏אני מכירה מישהו טוב למשרה חלקית.
‏הוא חתיך?
‏לא כדאי לך לנסות להתחיל איתו.
‏בסדר.
‏זה כל כך כבד.
‏מה אתה עושה?
‏אני מתכונן לפתח את סרט הצילום.
‏ובכן, היון-או.
‏מה אתה חושב על חולצת הפפסי שאני לובשת?
‏היא נראית נהדר עלייך.
‏אז אתה תיתן לי אותה ‏אם אגיד שאני רוצה אותה?
‏כן, כמובן.
‏אני טובה בזה, לא?
‏תחייך.
‏מה? מה זה?
‏תמיד רציתי לשאול אותך את זה.
‏איך אתה יכול
‏לחייך ככה?
‏אבל תמיד תהיתי,
‏"האם זה חיוך אמיתי?
‏או שהוא פשוט משתדל ממש?"
‏אני רק אומרת.
‏כשאתה מפסידן, כולם נראים לך מפסידנים.
‏ואתה מפקפק בהכול.
‏הייתי רוצה יותר אם היה לי הרבה מלכתחילה,
‏אבל אני רק זקוק לדבר אחד או שניים ‏שהם יקרים מאוד לליבי.
‏זה מה שאת עבורי.
‏תמשיך.
‏לפחות בעיניי,
‏את האדם הנפלא ביותר בעולם כולו.
‏בחיי, זה מתוק.
‏זה כל כך מתוק שזה עושה לי סחרחורת.
‏קפה הכי טעים כשהוא חם ומתוק.
‏תיכנס.
‏מה?
‏תיכנס פנימה כדי שאוכל לראות.
‏כדאי לנו להתחתן?
‏לדעתי ככה גברים מרגישים.
‏אמרתי את זה מבלי להבין בכלל ‏מה אמרתי כשראיתי אותך נכנס.
‏צחקתי, תשכח ממה ששמעת.
‏בוא ניכנס פנימה.
‏בשכונה הישנה שלך, היה כאן מתחם דירות.
‏והמספרה הייתה כאן.
‏כעת יש סוכנות נדל"ן במקום שבו ‏המאפייה הייתה בעבר.
‏אם תפני ימינה ליד המכולת ותמשיכי ללכת,
‏תראי את החנות הפינתית הישנה. זוכרת?
‏על מה אתה מדבר?
‏לא...
‏לא סיפרתי לך?
‏אני מניח שלא סיפרתי לך.
‏אני קונה את החנות הזאת.
‏אהפוך אותה למאפייה שמציעה שיעורי בישול.
‏הכיתה צריכה להיות יחסית גדולה ‏והחנות הזאת מרווחת מספיק.
‏את יכולה להתחיל כאן.
‏מה?
‏את מתאהבת בי?
‏אני אגרום לך לצחוק ולחייך, פשוט ככה.
‏אני באמת אגרום לך להתאהב בי.
‏אתה נשמע כל כך נדוש.
‏היון-או!
‏אני מחזיר את אלה.
‏בטח, תשאיר אותם שם.
‏שיהיה לך יום נעים. ‏-גם לך.
‏הלו?
‏היי, למה אתה לא עונה לי?
‏אתה בכלל מצליח לעקוב אחרי הימים?
‏אמרתי לך לא להתקשר אליי.
‏היי, חבר. אני מניח שאתה חי עכשיו ‏חיים רגילים.
‏אתה יודע, היום זה יום השנה העשירי ‏למותו של ג'אונג-היופ.
‏לך, מכל האנשים, אסור להתעלם מזה, היון-או.
‏אנחנו עוזבים אחר הצוהריים. נחכה לך.
‏היי, תעשה את זה מהר.
‏אל תעצבנו אותי, חברים. ‏-לעזאזל. לא עשית היום כלום.
‏שחרר. מה קורה איתכם? ‏-מישהו מכם יכול לעשות את זה? אני עייף.
‏אז אבן, נייר ומספריים. ‏-תשחק אבן.
‏קדימה. ‏-בסדר.
‏כולם צריכים לשחק.
‏מוכנים או לא, אבן, נייר...
‏אבן, נייר ומספריים. ‏-בואו כבר.
‏נעשה את זה בלעדיו.
‏אבן, נייר ומספריים. ‏-אבן, נייר ומספריים.
‏אבן, נייר ומספריים. ‏-נייר!
‏לכל הרוחות. ‏-אידיוט.
‏היי!
‏אתה.
‏בחיי...
‏אלוהים.
‏חבר'ה, זין. היא ראתה אותי.
‏מה עשית עם עצמך?
‏עשיתי בחינות בגרות והתקבלתי למכללה.
‏אני כרגע עובד.
‏אם ג'אונג-היופ היה בחיים,
‏הוא גם היה עובד עבור חברה כלשהי.
‏רק העובדה שפרחחים כמוכם מצליחים ‏במקום להיות מאחורי סורגים...
‏זה גורם לנו לצמרמורת וכעס.
‏לפרחחים כמוכם לא מגיע להצליח.
‏אתם צריכים להיות נכים ‏כדי שלא תעשו את זה לאף אחד אחר.
‏באמת שלא עשיתי את זה.
‏לא עשיתי את זה. בבקשה תאמיני לי.
‏אני מצטער.
‏אני...
‏לא אכפת לי.
‏תספר לג'אונג-היופ בעצמך כשתמות.
‏זזתי.
‏לכל הרוחות.
‏איפה אתה? אני מחכה לך בחוץ ‏כי הולך לרדת גשם.
‏את בטח החברה של היון-או.
‏טוב...
‏זה לא הטלפון של היון-או?
‏הוא השאיר את הטלפון במכונית שלי.
‏דרך אגב, מי...
‏למה את מדברת אליי בצורה כל כך קלילה?
‏את מכירה אותי?
‏נכון.
‏את בטח הבחורה מהמאפייה.
‏היון-או, השמוק הזה, לא סיפר לי כלום.
‏הינה זה.
‏היית עסוק היום? מה עשית?
‏ביקרתי בבית דודתי כדי לראות את סבתא שלי.
‏הלוואי והיית אומר לי.
‏אני מצטער. הייתי מאוד מוסח היום.
‏היון-או.
‏אנחנו חייבים לעבור מקום.
‏הבעלים מתחיל עסק חדש או משהו.
‏טוב...
‏אז לאן נלך?
‏אתה לא מרגיש אותו הדבר?
‏אני כבר מתחיל להתעייף מזה.
‏זה לא שאנחנו יכולים להרשות לעצמנו ‏למצוא משרד אחר
‏ולהמשיך לשלם את שכר הדירה.
‏אתה לא חושב שזה לא הוגן?
‏אז מה לגבי תחנת הרדיו? ‏אנחנו חייבים להתחיל בקרוב.
‏השגת את העבודה ההיא בעצמך, אז זה בסדר.
‏אז? התחלת לחפש אחר משרד חדש?
‏לא, עדיין לא.
‏הבנתי. אני מצטער.
‏אתה תהיה בסדר. אתה עדיין צעיר. ‏תוכל להתחיל מההתחלה.
‏אני חייב לצאת.
‏בסדר.
‏איך הייתה מי-סו כשהייתה צעירה?
‏היא הייתה יפה גם אז?
‏אני מתערב שהיא הייתה עצבנית גם אז. נכון?
‏אני לא זוכר.
‏תגיד, "תודה". ‏-תודה.
‏כן, אדוני.
‏הפחדת אותי.
‏הגענו.
‏את צריכה לעלות לקומה השנייה.
‏טא-דה.
‏תודה על האוכל. ‏-בכיף.
‏זה טוב?
‏זה טעים.
‏את צריכה לאכול גם. ‏-בסדר.
‏ביקרתי
‏את אחותו של ג'אונג-היופ מוקדם יותר היום.
‏מה?
‏איך ידעת?
‏אבל היא עברה דירה.
‏אף אחד מהשכנים שלה לא יודע לאן היא עברה.
‏היון-או.
‏אתה לא צריך לבקר אותה שוב.
‏כמו בפעם האחרונה... ‏-איך ידעת על המקום הזה?
‏טאה-סאונג...
‏לעזאזל...
‏חשבתי שהכול בסדר עכשיו.
‏מה בסדר?
‏אני שואל אותך מה בסדר.
‏זה לא משהו שיכול להיעלם.
‏שמעת הכול.
‏אל תלך.
‏אתה לא צריך ללכת.
‏לא יכולת...
‏לא יכולת להישאר
‏האדם היחיד בעולם שלא ידע על זה?
‏לא יכולת פשוט לסמוך עליי?
‏איך?
‏לא סיפרת לי.
‏לא משנה.
‏אני אשכח הכול.
‏אני אשכח מכל זה, ‏למה שלא תעשה אותו הדבר ו...
‏מה אבקש בתפילותיי עכשיו?
‏אני...
‏תמיד התפללתי לאלוהים שייתן לי ‏לחיות חיים רגילים.
‏התפללתי נואשות.
‏אז...
‏מתי תהיה בסדר?
‏עד מתי תהיה כל כך חרד?
‏עד מתי?
‏אתה מריח כמו המטומטמים האלה, אתה יודע?
‏אתה מסריח מסיגריות!
‏זין, השתגעת לגמרי? מה לעזאזל?
‏הבעלים של הדוג'ו לא ייתן לזה ‏לעבור בשקט, נכון?
‏אתה משוגע? ‏-רוץ.
‏השתגעת?
‏תחיה כמו אדם הגון, טוב?
‏החיים הם בדיחה עבורך?
‏זין.
‏ראיתי מישהו נהרג בזמן שהשתטה, ‏לכן אני לא משתטה או מתבדח יותר.
‏"השתטה"? זין, באמת אמרת את זה?
‏כן, זה כל מה שזה היה
‏בין אם הרבצנו למישהו או גנבנו דברים.
‏אבל,
‏יש מישהו ממי שהיה שם שבסדר עכשיו?
‏לא, אף אחד מאיתנו לא בסדר.
‏אבל אתה יודע מה מוזר?
‏אני חושב שכולנו עשינו את אותה הטעות,
‏אבל אני מרגיש שרק לך זה נסלח.
‏למה אתה חושב שזה ככה?
‏זה בגלל המראה שלך?
‏חתיכת משוגע, אתה רוצה לקבל מכות עד זוב דם?
‏אנשים צריכים להסתכל על הידיים שלך, ‏לא על פניך. הן שעשו את זה.
‏חתיכת בן זונה.
‏זין!
‏בן זונה. זין!
‏בן...
‏היון-או?
‏נפצעת?
‏אוכל לשאול אותך משהו?
‏טוב...
‏אתה ודודה מי-סו
‏לא ביחד, נכון?
‏אז תני לי לשאול אותך משהו גם.
‏למה את כל כך מרושעת לאימא שלך?
‏אתה מתכוון לאון-ג'ה?
‏בחיי, למה אתה שואל שאלה כזאת?
‏מה תעשי אם היא תשנא אותך?
‏האישה הזאת?
‏אני?
‏זה לא יקרה.
‏מפני ש...
‏אני כל מה שיש לה.
‏בכל מקרה,
‏אתם ביחד?
‏לא, נכון?
‏מי כאן?
‏הינה היא.
‏היון-או, זה אתה?
‏היון-או.
‏מה קורה פה?
‏באתי הנה כי הייתי רעב.
‏אני שמחה שאתה כאן.
‏תאכל.
‏תודה על האוכל.
‏הוא מאוד טעים.
‏היי.
‏שלום.
‏היי.
‏מה נשמע?
‏השארתי משהו במשרד. ‏אפשר להיכנס ולקחת אותו במהירות?
‏טוב, אני עסוק עכשיו.
‏מה זה? אני אתן לך את זה בפעם אחרת.
‏טוב...
‏זו תמונה, אבל אני צריך אותה עכשיו.
‏התמונה ההיא.
‏היא נמצאת בבית שלי.
‏סליחה?
‏אני מצטער. חשבתי...
‏חשבתי שזרקת אותה.
‏אני לא מחבב אותך.
‏אני דווקא מחבב אותך.
‏אבל אתה רציני ומדוכדך מדי, וכך גם מי-סו.
‏אני חושב שהיא צריכה מישהו ‏שיכול להקל עליה מעט.
‏כולנו צריכים להירגע מדי פעם.
‏לסיום, כפי שציינתי לפני כן, ‏נתחיל כעת את הרדיו הוויזואלי.
‏אתם תוכלו לראות את המנחה מדבר, ‏ולא רק להאזין לו.
‏כאשר האזנתם לרדיו,
‏לא הייתם סקרנים לדעת כיצד יו יאול ישב
‏בזמן שדיבר, ‏או מה הוא עושה בזמן ששיר מתנגן,
‏אני יכול לראות את מי-סו? ‏-או מה האורחים
‏לבשו... ‏-מה?
‏אוכל לראות אותה אם אעקוב אחריך?
‏אתה תעקוב אחריי?
‏נתראה.
‏"כשהחשיכה נופלת עליי בשקט
‏בסופו של הסתיו הזה
‏אני חולם על היום הראשון של האביב
‏אני לא יכול לראות אותך
‏מכיוון שאת
‏כל כך רחוקה
‏אבל אני עדיין מטפל בגינת הפרחים שלי
‏הסתיו מתקרב לסופו
‏והחורף מגיע
‏אבל לא אשכח ‏-מי-סו!
‏את שמש האביב
‏מי-סו!
‏שלג יורד חזק
‏כאילו שהוא רוצה ‏-תיכנסי.
‏לכסות את העולם כולו
‏ולהסתיר כל פיסה של אור השמש
‏אבל בארץ רחוקה, האביב שוכן
‏הו, אהובתי
‏כשאני עוצם את עיניי
‏וחושב עלייך
‏אני יכול לעוף ‏-אלוהים.
‏בחיי, הוא משהו. ‏-אפילו ללא כנפיים
‏כשאני עוצם את עיניי
‏שאעצור בצד לרגע? ‏-וחושב עלייך
‏אפילו ללא
‏כן. ‏-תורן"
‏אני אוהב אותך, מי-סו.
‏אני אוהב אותך.
‏אל תרוץ, היון-או.
‏בבקשה אל תרוץ, טוב?
‏אתה תיפצע.
‏למה רצית סוג'ו עם הסופגניות?
‏סתם כי לא אכלתי סופגניות זמן רב.
‏לא יכולתי לשחזר את הטעם בגלל שלא היו לי
‏את המרכיבים המתאימים.
‏תודה על הסופגניות.
‏תאכלי.
‏רואה? אין לזה טעם כמו הסופגניות ‏שהייתי מכינה.
‏לעזאזל.
‏הכול בעולם השתנה
‏חוץ מהטעם הזה.
‏יש לזה אותו הטעם? ‏-כן.
‏חכי, אני...
‏הכי טעים לאכול סופגניות עם קפה.
‏אני אכין קפה.
‏מה את עושה?
‏כלום.
‏רק נזכרתי בימים עברו.
‏כשזולל הטופו, היון-או, היה בסביבה.
‏כן, אני יודעת.
‏היון-או הבטיח לי שיחזור
‏ויפתח מאפייה עבורי.
‏מתי?
‏לפני כמה ימים. ‏זה נראה כאילו הוא הוכה בפנים די קשה.
‏הוא אכל משהו ועזב.
‏מסתבר שאמרתי לו שאני סומכת עליו.
‏אמרתי לו לפני הרבה שנים שאני סומכת עליו.
‏אני אפילו לא זוכרת שאמרתי את זה.
‏לא סבתו ולא דודתו ולא מורתו,
‏אף אחד לא האמין לו.
‏אבל אמרתי לו את זה אז.
‏למרות שאני אפילו לא זוכרת שאמרתי את זה.
‏אבל הוא עדיין זכר את זה והגיע...
‏- קיי-בי-אס קול FM 89.1 -
‏שלום!
‏זה לא ייאמן.
‏את לא צריכה להתאפר?
‏יש לנו אפילו מאפרת עכשיו.
‏החלק הזה תוקן.
‏אתה לא חייב לקרוא את החלק הזה.
‏ובכן, היון-או. ‏-כן, אדוני.
‏אתה יכול להיכנס ולהתכונן. ‏-בסדר, הבנתי.
‏בבקשה תקרא את החלק הזה אחרי זה.
‏טוב. ‏-נהדר.
‏תיכנס.
‏נעים להכיר אותך.
‏זו בטח המצלמה לשידור הווידאו.
‏אבל האם זה נחוץ להציע שידור בווידאו ‏לתוכנית רדיו?
‏זה ייראה כמו אוסף של צילומי מסך.
‏ולא נפצל אותם יותר מדי. ‏זה יכלול צילומי מסך רצופים,
‏אז זה ירגיש שונה מהסרטונים האחרים ‏שאתה רואה.
‏היום זה היום הראשון של שידור הווידאו שלנו.
‏האם יש שם שתרצה שאציין?
‏השם של מי עולה לכם בראש?
‏זה יכול להיות מישהו שתרצו להכיר יותר, ‏מישהו שאתם מתגעגעים אליו,
‏או מישהו שאתם רואים מדי יום
‏אבל לא יכולים להפסיק לחשוב עליו.
‏קים סה-אין, גוון יה-ג'י, פארק סונג-אי.
‏וקים מי-סו.
‏ייתכן והשמות שאנחנו מוקירים בלבבותינו ‏הם כמו היומנים שלנו,
‏והרשומות היקרות של חיינו.
‏בעודי נהנה ביסודיות מאור השמש הזה, ‏מהירוק היפהפה הזה ומהאנרגיה,
‏אני מעלה בליבי אלפי שמות וזיכרונות יקרים.
‏"אלבום המוסיקה" של יו יאול. ‏הינה השיר הראשון של היום.
‏- ילד המאה ה-20 -
‏- קיי-בי-אס קול FM 89.1 -
‏- כל הדמויות, המוסדות, המקומות, ‏האירועים והדתות -
‏- הנזכרים בדרמה הזו הינם בדיה. -