Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Na úvod řeknu, že můj klient je muž.
Slušný muž.
Otec...
Výjimečný...
otec.
Úžasný táta. Prostě úžasný táta, víte?
Otec, co si hraje se svým synem, skvělý táta.
A tak mě, Vaše Ctihodnosti,
překvapuje nespravedlnost,
jaké se tato dáma dopouští
snahou odloučit syna od jeho otce.
To je vše. Vaše slova... Gratuluju.
Můj právník je eso. Má opravdu talent.
A teď mi chce odvézt syna
do San Francisca, a nemyslím naše São Francisco,
kam jezdíme do obchůdků.
- Do Spojených států amerických. - Ano, chápu.
Takže si myslíte, že je pro syna vhodnější
žít ve skladu téhle pizzerie
s názvem „Pica z pece“.
- „Pica z pece“? - Prosím.
Zachovávejme dekorum. Ticho v soudní síni!
Promiňte, přelíčení řídíte vy.
Je to italská pizzerie.
„Pica“, přepis italského „pizza“.
A tahle pizzerie
patří klientovým rodičům.
Ten podnik je blázinec.
Otec, matka, sestra,
pes, papoušek, klobásy, všichni neustále ječí.
Jonas potřebuje prostředí, kde...
Námitka!
- Poslouchejte. - Ano.
Snáším tohle šílenství jen proto,
že jsem zvědavý, kam to povede.
Máte pravdu. Omlouvám se, Vaše Ctihodnosti. Můžu přistoupit?
- Ne. - Dobře, budu se držet dál.
Myslel jsem, že mnou vytvořená dynamika bude zajímavá.
Že se budu hájit sám, protože jsem v případu kovaný.
- A když je můj klient tak skvělý člověk... - Prosím vás, pane Michelle.
- Nejsem Michelle. - Stojí to tady.
Nejsem Michelle.
Je to italské jméno, Mikele.
V italštině
se „CH“ vyslovuje jako „K“,
takže Mikele, ne Michelle.
Lidi mysleli, že mám ženskou, což by nakonec bylo lepší.
Ženská by se neptala, jestli mi může pomoct v domácnosti.
Není to pomoc, ale povinnost.
- Jen si stěžuješ... - Klid!
- Klid. - Zvrhává se nám to ve frašku.
Ale už stačilo. Končíme, rozhodl jsem.
Vynesete rozsudek
ve prospěch otce, aby nebyl odloučen od svého dítěte.
Ano, Vaše Ctihodnosti. Otce, který trpí a pláče.
Aby tento otec, muž,
tento otec od rodiny
nebyl daleko od svého syna.
Prosím vás.
Ne, sešli jsme se tu ve jménu dobra a pořádku.
Díky, doktore Mikele.
Není zač, Mikele, je mi potěšením vás zastupovat. Prosím, váš verdikt.
Informujte svého klienta
nebo sebe... Už ani nevím.
Máte šest měsíců
přestěhovat sebe a syna
na lepší místo.
A jelikož se paní vzdala kariéry, aby vám pomáhala v domácnosti,
odteď půjdou všechny výdaje za vámi.
- Všechny? - Výživné je stanoveno na 7 000 realů.
Sedm tisíc realů?
Viděls? To si nenechám líbit.
- Tati! - Ahoj, ty můj fešáku.
- Tak jak to šlo? - Je to v prdeli.
Ale máme důležitější věci na starost.
- Co jako? - Jako Palmeiras!
- Dostali se do Libertadores! - Co blázníš, tati? Já fandím Corinthians.
- Žádný tanečky. - Musím zpátky do pizzerie.
Tak jdeme.
- Tati, to je tvoje. - Dík.
- Potřebuju s něčím pomoct. - „Doktor Michelle Barbieri“?
Jmenuju se Mikele. Každej mě komolí.
- Mikele je chlapský jméno. - Určitě?
Možná ne tak jako Fabrízio, ale pořád chlapský.
Je to dopis, co chci poslat jedný holce.
Synu, vidíš ty pány?
To je FBI?
Ne, to je TOPKA.
Nejlepší advokátní kancelář v zemi.
Až mě vezmou, tvoje máma už nikdy...
- Dospěj, Mikele. - ...naplň mé srdce láskou.
- Jak se máš? - Nech si to. Jdeme.
- Ahoj. - Ahoj, Virgínie.
Hodně štěstí.
- Nezapomeň na ten dopis, tati! - Jasně.
Správně, Frede. Flirtování musí být.
Díkybohu, starouš tu ještě není.
- Pojď sem. - Hej.
Sklapni.
Proč zatahujete žaluzie? Budete mě obtěžovat?
Chci ti něco říct.
Pokud jde o případ té písně „Brilhante“, nebojte. Dělám na tom.
Dneska to dotáhnu.
Když už to zmiňuješ...
Poslouchej.
Hele.
Hej, fešáku, pojď ke mně.
Komu je posíláte?
Přestaňte, prosím... Bože můj.
- Třesu zadkem. - Pane Mirando, proboha!
Já to tušil.
Do háje. Tak zaprvé, jsem rád, že jste naživu.
Jsem v pohodě.
Zadruhé, některé věci už člověk nevymaže z hlavy.
Chci ti něco říct.
Tertúlio Otacílio Pacheco,
ta advokátní kancelář,
nás akvíruje.
Teda akvírovala.
FBI? Chci říct TOPKA?
Jo, nechtěl jsi k nim? Tertúlio Otacílio Pacheco.
Teď se ti to splní.
Gratuluju! Ale je to tajemství. Nikomu ani muk.
Prosím, jako byste mě neznal. Jasně, že to nikomu neřeknu.
Nešetřete potleskem.
Váš syn teď totiž pracuje
pro jednu z nejlepších advokátních kanceláří v zemi.
- Teď jsem TOPKA. - To je skvělý.
Super. Ale to teda už nebudeš pracovat v pizzerii?
Přeskočilo ti? Nepracuju tu už deset let.
Naposledy jsem obsluhoval, když byla Patrizia ještě Fabrízio.
Miki, ještě jednou mě oslov postaru,
a vyrazím ti zuby.
Promiň, neviděl jsem tě. Mimochodem, tati,
proč jsi nepojmenoval mě Fabrízio
a ji Mikele? Lidi by mi neříkali Michelle.
Ona by byla Michelle a já Fabrízio.
- Takže se ti nelíbí tvoje jméno? - Ani ne.
Fajn, tak to smažu z menu tu pizzu, co jsem po tobě pojmenoval.
- Ne. - Tak rovnou smaž tu mou, prosím.
Co tě to napadlo, tati? Pojmenovat pizzu po dětech?
Celá čtvrť říká, že ochutnali Patrizii.
- Zbyla mi jen klobása. - Nech toho.
- Chlapče, gratuluju. - Mami.
Jsi bedna. Zasloužíš si vydělat balík.
Taky že vydělám.
Fůru peněz, hotový jmění. Budu ve vatě.
Koupím vám s tátou dům.
Malýmu a Patrizii taky.
Ne, mně nic kupovat nemusíš. Stačí mi vyklidit šatník.
Šatník? Myslíš ten nepořádek tamhle?
Miki, nech toho. To oblečení má sentimentální hodnotu.
Je součástí důležitýho okamžiku v mým životě.
Je starý, proboha.
Oživíš snad svou show Laserová Samanta?
Takhle nešikovná jsem nebyla.
Já tu naši famílii žeru.
- Dáme si pizzu. - Jo, jdeme jíst.
Fafá, kolu, prosím.
A tak v rámci našeho programu Svět patří ženám...
Kdes byl? Jsme v háji.
Mám malej močák. Obr ronil slzy.
A nejsme v háji, naopak. Poslouchej, TOPKA nás akvíruje.
- Teď jsme TOPKA. - TOPKA?
To je top.
Naše firma jako první v zemi
zrovnoprávní muže a ženy na pracovišti.
Super. Nevím, co to znamená, ale rovnost je dobrá.
Zítra všem ženám zavoláme s termínem
podpisu smlouvy.
Koneckonců, Svět patří ženám.
- Super. - Gratuluju.
Tak se na to musí. Výborně, pane TOP.
Cože? Co je?
- A co my, pánové? - My.
Nezapomněli jsme na vás.
Jo! Já to věděl. Jsme sakra dobrý právníci.
Všichni muži
obdrží formulář...
Samozřejmě, musíme vyplnit formulář včetně data narození...
- S instrukcemi... - Instrukce. Nejsme v bordelu...
K plánu humánního propouštění.
- Co? - Přes WhatsApp.
- Propouštění? - TOP.
Ne, počkat. Mirandão!
V kanceláři jste mluvil jinak.
PRÁCE – SPOLEČNÍK MAZLÍČKA, TESTER ELEKTRICKÝCH PLÁCAČEK
SPRÁVCE HŘBITOVA, PSÍ HOTEL
ŠKOLNÍK
Zase. Doktor Barbieri, Michelle.
Proboha. Už to nesnesu.
- Nemám zájem o rychlejší internet. - Doktorko Michelle?
- Jdi do prdele... Ty zasranej... - Znáte doktorku Michelle?
Mám zprávu z advokátní kanceláře Tertúlio Otacílio Pacheco.
Strčte si ji...
LASEROVÁ SAMANTA
Doktorka Michelle teď není k dispozici. Můžu vám pomoct?
Doktorka Michelle Barbierová se musí zítra ráno dostavit do firmy,
abychom ji přeřadili do nové pobočky.
Chcete doktorku Michelle?
- Tak ji dostanete. - Pane? Jste tam ještě?
Žádný problém. Doktorka Michelle dorazí časně ráno
a podepíše potřebné dokumenty.
Tak jo.
Tohle.
Hezký.
Její boty.
S dovolením.
Dovolte...
Pojď sem.
Jo, ty. Pojď sem. Ahoj. Jak se vede?
Jak je?
Hráblo ti?
- To jsem já. Miki. - Co?
- Miki! Co to děláš? - Ty hadry mi zachrání místo.
Geniální. To mě nenapadlo.
Ty papíry nepodepíšu a zítra přijdu v oblečení po tetě.
- V korzetu a tak... - Nebuď blbej.
Považujou moje jméno za ženský, chápeš?
Jestli mě vyhodí, Virgínia mi sebere kluka. To nejde.
To budeš za ženskou napořád?
Jasně, že ne, vole. Meritokracie, kamaráde.
Ukážu jim, že jsem úžasnej právník, ten nejlepší,
a budou si mě muset nechat i jako chlapa.
Na co koukáš?
Ty máš kalhotky?
Na tohle se ptáš dámy? Ale no tak. Už musím, jdu pozdě.
Tanga. A oholil jsem se.
Zdravím. Promiňte, jdu...
Omlouvám se za zpoždění.
Vítejte.
Čekali jsme na vás, abychom mohli začít.
Aha. Těší mě. To jste nemuseli.
- Těší mě. - Paní, nebo slečna?
Doktorka Michelle Barbierová, prosím.
- Těší mě. - Nápodobně.
Těší mě, doktorko. Tohle je doktor Otávio...
Doktorka Michelle je jedna z žen, které přinesla fúze.
A líp to ani vyjít nemohlo.
Kancelář byla samý chlap. Potřebovali jsme pár koček.
Doktorka řešila ve staré firmě případ písně „Brilhante“
a tak jsem ji pozval,
aby se podělila o detaily s člověkem, který případ převzal.
Výtečně.
Píseň „Brilhante“ hvězdy MC Mone.
K nakousnutí.
Co říkáte?
Ta voda je k nakousnutí.
Jasně. Takže MC Mone má práva na píseň „Brilhante“.
Jenže jeden cvičitel aerobiku tvrdí,
že jejím autorem je on.
Povím vám, jak to vidím.
Navrhuji, abychom hledali důkazy,
že píseň vznikla dřív, než tvrdí,
čímž prokážeme autorství MC Mone.
- Skvělý nápad... - Počkat.
Co kdybychom našli důkaz, že píseň vznikla dřív, než tvrdí,
čímž prokážeme autorství MC Mone?
- Data venia. - Co? Cože?
Doktor JP!
Jste vskutku geniální právník.
Ale nech toho.
Tak počkat, tady musí být ozvěna.
Protože přesně to jsem řekla já, jestli se nemýlím.
- Neříkala jsem to? - Dámy, soustřeďte se. Holky.
Doktorko, prosím, pokračujte.
Takže
údajný autor...
Jejda, zaseklo se to.
Tvrdí, že zpíval
refrén písně „Brilhante“.
A řekl to tisku.
- Jejda, pardon. - No...
Doktor Otávio a já rozhodneme, jak v případu dále postupovat.
- Že ano, doktore? - Data venia, doktore. Máme to.
Je mi líto, ale v tomto případě
s odkazem na tento případ, v tomhle případě je ten případ můj.
Tento případ
už není váš.
Pro vás.
Zahrajeme si squash?
- Squash. - Co to...
- To je neslýchaný. - Tys jim na to skočila?
Na ty kecy o rovnosti mezi pohlavíma?
A co stejnej plat? To se jim nechce.
- Seš ženská od rána? - Jo, přesně.
- Co? - Co?
Pokud tě Bůh obdařil...
Jo, obdařil mě. A nikdy to nezklame.
- Můžeš si promluvit se šéfem. - Mám si promluvit s Jorgem Pedrem?
Myslím šéfa všech šéfů.
Doktora Tertúlia Otacília Pacheca. Tamhle ho máš.
Říká se, že asi před 12 lety utrpěl trauma a hráblo mu.
- Přeskočilo mu? - Jo. Nesmíme s ním ani mluvit.
Schovává se nahoře ve svý kanceláři.
Takže si mám promluvit s panem Mešuge,
kterej si užívá důchodu
zavřenej v sarkofágu?
Mám si mu jít stěžovat? Ani nápad.
Ještě jsem si ani nestihla koupit kafe za stravenku. Kdepak.
Když za ním nepůjdeš ty,
udělám to já.
- Julie, nemá to cenu. - Ale má.
To určitě. Co to děláš?
Řeknu doktorovi, že bys ten případ vyhrála,
ale že prohrajeme, protože ten idiot Jorge Pedro
neposlouchá lidi, co nenosí boxerky.
Vždyť já nosím box... Chci říct tanga, holka.
- Promluvím s ním. - Ne, nedovolím... Holka!
Věř mi, holka. Klapne to.
Bude lepší, když půjdeš sama. Znáš ten případ. Dobře to dopadne.
Julie.
Odnesete ty dokumenty, prosím?
Jste v pořádku, paní Suzano?
V naprostém.
Vy nejste paní Suzana.
Ne, ale klidně mi tak říkejte, jestli chcete. Jak je libo.
- Do mé kanceláře nikdo nechodí. - Škoda. Máte to tu hezký.
- Prostorný, hezký. - Co je to za žerty?
- Vy tu pracujete? - Nepracuju.
- Ne? - Teda pracuju.
A vy?
Nepracuju, nechci a pohrdám těmi, kdo pracují.
Aha, škoda. No nic.
Váš telefon.
Díky.
Víte vy co?
Vy jste ještě tady?
Jsem a neodejdu, abyste věděl.
Pane TOP, musím vám říct něco z očí do očí.
Co vás to napadlo
zamknout se tady tak sám?
Ani se nečešete. Máte na hlavě vrabčí hnízdo.
A to je škoda, protože jste vybudoval tohle impérium.
Jednu z nejlepších advokátních kanceláří v zemi.
A teď si tu ořezáváte tužky žiletkou?
Mezitím je tam venku spousta nevinných,
které nemá kdo obhajovat.
Potřebujeme lidi jako vy, pane Pacheco.
Mám kamaráda, osobního kouče. Dám vám na něj číslo.
Můžu si půjčit tužku?
Ježíši, to je pahýl. Ořežu vám ji.
Moc se omlouvám. To muselo dát práce.
Je vám... Ale ne.
Zamrzl jste? Nevypadáte nejlíp.
Pomůžu vám.
Iurisperiti munus est...
- A jste zpátky. - Veritatem coram.
Societate revelare!
- Tak jak to šlo? - Náramně.
Jsme kámoši. Dokonce si píšeme.
- Fakt? - Jasně že ne.
Byl to děs. Naštval se.
Já říkala, že to je blbej nápad.
No tak, doktorko Michelle. Přinejhorším zůstane dál v izolaci.
- Pohoda. - To pochybuju.
- Prokrista. Zdravím vás! - Jen klid.
Doktore Pacheco, to je mi milé překvapení.
Nemáte být v kanceláři a brousit své umělecké vlohy?
Já už nabrousila, co se dalo.
Iurisperiti munus est
veritatem coram societate revelare.
Posedl vás zlý duch,
ale jsem trochu médium. Pokud dovolíte, vyženu ho.
Vstoupil jsi, teď odejdi. Jsi-li dobrý, zůstaň. Jsi-li zlý, odejdi.
Je pryč.
„Úkolem právníka je odhalit pravdu očím společnosti.“ Latinsky.
Kdybyste mluvil po našem, rozuměli bychom vám.
Doktore Pedro, mám otázku.
Jaký nejdůležitější případ teď firma řeší?
To bude spor o autorství písně „Brilhante“.
- Doktor Otávio a já to řešíme. - Data venia. Přesně tak.
Chci, abyste na případu spolupracovali s touto mladou dámou.
- Doktorka Michelle Barbierová. - Aha.
Ale doktore Pacheco, doktorka Michelle nemá žádné zkušenosti.
Věřím, že vám bude nápomocná.
Má něco lepšího než zkušenosti.
Má... Jak to říct?
- Má koule. - Cože?
Co to je?
- Dělá rukama srdce. - To nemyslím.
Doktore Pacheco, mohu k případu přizvat
mou kolegyni, doktorku Julii?
Jestli myslíte, že ji využijete, proč ne?
- Vadí vám to, doktore Jorge Pedro? - Ne! Jistěže ne, doktore Pacheco.
Věřím, že dámy vnesou do případu
speciální jiskru.
Samozřejmě, zvlášť když tahle firma potřebuje...
- Krásky. - Krásky, ano.
Výtečně.
Paráda, zlato.
Nevím, jak se to stalo,
ale bude nám potěšením.
Jen bych rád připomněl,
že případ pořád vedu já.
Rozumíme si?
- Rozumíme. - Jasně.
Děkuju.
- Data venia, doktore Otávio. - Tak, tak.
No ty vole.
- Tumáš. - Já ti ukážu.
- Ukaž. - Kárová sedma.
- Jo. - Dobře.
- Ahoj, mami. - Ahoj.
Chlapče, zdáš se mi přešlej.
Jsi bledší než odtučněná mozzarella.
Co to povídáš? Kluk je má pýcha.
Dře jak mašina.
Jako by tu byl jedinej pracující. Mě, takovýho dříče, nikdo neocení.
Má krásná Patrizio.
Vím, že taky tvrdě pracuješ.
Ale Mikele je můj chlapák.
Ó má svatá masová koule, dodej mi trpělivost, nebo někoho zabiju.
Hej, koule.
Kde je to oblečení, cos měla v mým pokoji?
- Darovala jsem ho. - Sakra.
Věčně sis na něj stěžoval, tak jsem ho dala na charitu.
Hlavně jsem už neměla využití pro falešný prsa a paruku.
Teď mám svoje vlasy.
- Proč se ptáš? - Jen tak.
- Asi byl mezi ním oblek... - Jakej oblek, Miki?
Odjakživa máš jen tenhle jeden oblek odvolanýho senátora.
Teda, odtučněná mozzarella, odvolanej senátor. Vy mi dáváte.
- Ahoj. Jak se máš? - Ahoj.
BRILHANTE JE NAŠE
Co to máš na sobě?
Senátorskej oblek.
Zahajuji první slyšení případu,
ve kterém pan Guido da Silva
viní zpěvačku Mc Mone
z krádeže autorských práv
k takzvanému hitu „Brilhante“.
Slovo má zástupce žalobce.
- Je to tu. - Do nich.
Vaše Ctihodnosti, jak je uvedeno v záznamech,
můj klient používal tuto skladbu na svých lekcích power aerobiku
v tělocvičně Marombas Aeróbicas
dlouho předtím, než MC Mone vydala svou píseň...
Ne.
Můžu to dokázat.
Pomocí tohoto videa.
Prosím.
To je absurdní.
To je vtip.
Nemůžu uvěřit, že jste zneužil můj refrén k takové zrůdnosti.
- Kdo se tě ptá, mrcho? - Trhni si!
Je patrné,
že píseň zpívaná MC Mone
je totožná s písní zpívanou mým klientem...
na tomto videu z roku 2012.
Přitom MC Mone
vydala svou skladbu
až v roce 2022.
To je vše, Ctihodnosti.
- To je vše. - Děkuji.
Nyní dávám slovo
zástupci obžalované, prosím.
Buď jsme svědky
velkého nedorozumění, nebo nekalých úmyslů, Ctihodnosti.
Jak je patrné z videa,
tento údajný plagiát
obsahuje refrén...
V refrénu písně mé klientky
jasně slyšíme...
Takže zní úplně jinak.
Námitka, Ctihodnosti.
Můj klient také zpívá...
Jenže má klientka zpívá...
Je to staccato.
Je to měkčí. Poslouchejte.
Jedem!
Hele, to je miloučký. Dorozumívají se svou řečí.
- Jen soudce pochopí... - Vždyť je to stejný.
Rozdíl mezi...
Klid!
- Jasně slyšíš... - Klid!
Vím přesně, jak ten případ vyřešit.
Ale nejdřív pořešíme tebe, případe.
Takhle nemůžeš chodit.
POWER AEROBIK
Vyprsit!
Roztáhněte ty ruce!
Chci vidět vaše obnažený duše!
Jsme na power lekci!
Úspěch zaručen!
Jestli je tohle úspěch, já jsem jasný selhání.
Kdo mi to tady povídá?
Ty.
- Já? - Jo.
Co se mnou?
Máš tajemství, viď?
Tajemství? Já? Kdepak.
Něco skrýváš.
- Nic neskrývám. - Pojď sem, prosím.
Radši zůstanu tady.
- Pojď sem, prosím. - Radši běž.
Tak jdi.
Jedem, lidi.
Prdelka.
Jedem a...
Napiju se. Dejte si pauzu a orazte si.
- Co? - Hned jsem zpět.
Sotva jsme začali. Já to nechápu.
- Ahoj! - Ahoj.
Já ten power aerobik zbožňuju.
Jsem tu každej den. Guido je skvělej, co?
- Asi jo. - Jo.
Já každej den nemůžu, protože pracuju. Ty asi nepracuješ, tak můžeš chodit sem.
Ne, nepracuju.
Zkoušelas hledat práci po osmi letech v domácnosti?
To je nemožný. Ale aspoň pečuju o svý tělo.
- Makám na svým těle. - Jasně.
Ale otec tvého dítěte ti jistě hodně pomáhá, ne?
Předpokládám.
To se pleteš.
Je to budižkničemu.
Sotva přišel domů, dřepnul si na gauč.
Dodneška je na polštářích obtisknutej jeho zadek. Hnus.
Vsadím se, že ten vůl zase zapomněl vyzvednout syna ze školy.
- Zavolám mu. - Ne, to není nutný.
Panebože.
Ano?
Haló?
Dovolala jsem se Mikimu?
Ano, dovolala.
Doktor Mikele je zaneprázdněný,
ale když počkáte, brzy vám ho předám.
Vydržte, prosím. Vážíme si vašeho telefonátu.
- Ano? - Aha!
Virgínie, jak ti...
Co je?
Na sekretářku máš,
ale na vyšší alimenty pro syna ne?
Vážně mi voláš s tímhle?
Nemám čas. Musím pro Joninhase do školy.
Dobře.
Fajn. Bála jsem se, že na něj zase zapomeneš.
Musím jít. Řídím, ještě dostanu...
Zatím.
Nechala jsi mě tam s tím pitomcem samotnou.
Musím zmizet.
- Co? - Promiň.
Ženská záležitost. Promiň.
- Pak to probereme. - A co ten bordel?
No tak já to uklidím.
Máš vážně štěstí, že jsi mě sehnal na první dobrou.
- Narazil jsi na mě. - Frede?
- No? - Jak se to stalo?
Nic jinýho jsem nenašel.
Hledal jsem práci a sehnal jen tohle.
Povídej mi o tom.
Vlastně radši nepovídej.
Radši koukej na cestu a řiď. Jedu pozdě pro Joninhase.
- Zastav. - Dobře.
- Co je? - Něco jsem zapomněl.
Zapomněl, jo? Ukaž.
Přestaň, Frede.
- Co budu dělat? - Já nevím.
- Kde teď vezmu pánský hadry? - Hodně štěstí.
Jakou máš velikost?
Ne, zapomeň. Ani na to nemysli.
Dám ti 50 babek.
Ahoj, chlapče. Jak je?
- Jak se máš? - Co to máš na sobě?
Kde máš oblek?
Táta teď oblek do práce nenosí.
Dobře? Jdeme.
Pade za tohle je málo. Nesmím být tak hamižnej.
- Tati. - Jo?
Ten řidič nějak divně mluví.
Takový věci nemůžeš říkat. Můžeme jet, paní.
Tati, četl jsi ten můj dopis?
No jo. Ten, co jsi celej napsal.
Máš krásnej rukopis. Gratuluju. Super.
Díky, ale cos říkal na tamto?
- Tamto... - To s tou holkou.
To s holkou! No, jasně.
Jsi zamilovanej. To je rozkošný, k sežrání.
Musíš jí ukázat, že jsi chytrej kluk,
že se vyznáš.
Holky rády chytrý kluky.
Aha, už vím!
Budeme dělat projekt na zeměpis.
Dostanu se do její skupiny a předvedu se.
Přesně tak. Do její skupiny.
Opři se do projektu, dej do toho všechno.
Ukaž jí, jaký jsi eso. Nepotrvá dlouho a bude tvá.
Jsme tady.
- Tati. - Ano?
Fakt se ta řidička jmenuje Pabllo Vittaxi?
- Nejmenuje. - Ale jo!
Jedeš pozdě, Mikele!
- Chudák kluk. - To je dobrý, mami!
- Není. - Vidíš? Nevadí mu to.
Vysedává na obědě s kolegama z kanceláře
a na tebe zapomněl.
Na obědě? Co to plácáš? Byl jsem ve fitku.
- Kde? - Co?
- Co je?
Bude pršet.
- Tak už běž a měj se. - Jasně, tati.
- Ukážu jí, že jsem chytrej. - Správně.
- Vy jste jako Uber drag? - Ne.
- Nic takovýho. - To je skvělý, dámo.
Tak to není. Nejsem dáma...
Chci další pade.
Jedeme, Glórie.
- Doktorko Michelle. - Doktorko Julie.
Omlouvám se, musela jsem jít.
Nechalas mě samotnou s tím debilem. Musela jsem trsat.
- Promiň. - Ale nevracím se s prázdnou.
- Fakt? - Fakt.
Hele, co jsem našla v tom svinčíku.
OFICIÁLNÍ FANKLUB MC MONE
Fanklub MC Mone?
Co děláš po práci?
FANOUŠKOVSKÝ BAR
To je zvláštní.
Nikdo tu není.
Jo.
Divný.
- Je to bar. - Co si dáte?
Ach můj...
- Promiňte. Lekla jsem se. - Těší mě. KB.
Kabel? Hledáte kabel?
Kátia Betová.
Oficiální prezidentka fanklubu naší božské MC Mone.
- Jak vám můžu pomoct? - Těší mě, paní KB.
Pomoc bych ocenila.
Jestli chcete mluvit o MC Mone, jsem jedno ucho.
Přesně tak.
Jsme doktorka Julia a doktorka Michelle.
Obhajujeme MC Mone v kauze „Brilhante“.
- Ano. - Zajímá mě, jestli znáte tohoto muže.
- Ten, jehož jméno nesmíme vyslovit. - Klid, paní Kabelková.
Musíme ho jmenovat. Je to Guido.
- Jmenuje se Guido. - Ticho!
Má nůž.
Jméno toho grázla se mezi fanoušky Mc Mone nevyslovuje.
- Nepůjdeme? - Víte, u čeho jsem ho přistihla?
Že by u...?
- U něčeho horšího. - Ne?
Přistihla jsem ho, jak dělá pirátské kopie osobního archivu,
osobní sbírky naší múzy.
Věřily byste tomu?
- Osobního archivu? - Jo.
Je tam dole a je úžasnej. Chcete se podívat?
- Stačí sejít dolů po schodech. - Můžeme?
- Má nůž. - Běžte.
- Já ti nevím. - Běžte!
Ano, jistě. Už jdeme.
Ježíši Kriste, se poseru strachy.
Brzy nashle, paní Kábulová.
Něco mi říká, že bychom tu neměly být.
Tohle má být jako hezký? Vždyť se na to podívej.
Je to morbidní.
Co konkrétně hledáte?
Právě teď toaleťák, protože jsem si učůrla, paní KGB.
Jste na správném místě. Mám všechny nahrávky.
Pojď se podívat, zlato.
Máme záznam oslavy jejích patnáctin, operace slepáku...
- Páni. - Konec základky a střední.
Prosím, posaďte se.
Paní Kátio Betová, myslím, že nemusíme vidět všechno, protože...
Sednout!
- Jasně. - Stejně už mě bolí nohy.
Mám křečový žíly. Ale paní KFC, něco vám řeknu.
Musíme totiž k soudu.
Nikdo odsud neodejde, dokud se nedozví celý příběh MC Mone.
- Bavte se. - Tohle je nezákonné zadržení.
Jsme právničky, pamatujete?
Počkejte! Co to děláte?
Prosím vás, paní. Vypadá to na pancéřovaný dveře.
Jsme tu uvězněný.
Jsme v pasti... Ženská!
S tímhle tu trčet nebudu.
Klid. Není tak vyšinutá, aby si nás tu nechala.
Není, jo?
Podívej na ten smuteční oltář.
- Jsme v pasti. - To nedává smysl.
Hájíme její idol. Nic nám neudělá. Uklidni se.
Určitě tu jsou i nějaký mrtvoly. Musíme být na domorodým pohřebišti.
To je drak. Pomoc!
Už to nevydržím. Je to fakt strašidelný.
Zkusím to vypnout. Tohle už je mučení.
Nejde to, není tu vypínací tlačítko.
Ta ženská nás zničí. Mučí nás, Julie.
- Všichni, utečte! - Zkusím to.
- Musíme odsud pryč. - Do toho.
- Zkus to. - Paní!
- Ozývá se? - Otevřete!
Doktore Jorge Pedro, kde jsou naše právničky?
Ženy jsou jako počasí, že ano, doktore Pacheco?
Nepředvídatelné.
Ticho! Soud zasedá.
Zahajuji závěrečné slyšení případu „Brilhante“.
Panebože, já vás tu zapomněla.
Usnula jsem při sledování seriálu.
- To vám byla nuda. - Mizíme.
- Fakt jsme volný? - Promiňte.
Teď je řada na mně.
Chceš zůstat?
Budu zpívat
a chci, abyste mě všichni poslouchali.
Pozor. Začínám.
Žádám obžalovanou, aby předstoupila.
- Každý, kdo zná MC Mone... - Ona to vysílá?
- ...ví, že nelžu. - Vážně?
Tak prosím stůjte při mně. Jdeme, lidičky.
Svědkyně je vaše, zástupce žalující strany.
- Jedem. Do nich. - Jdeme na to.
Dobré ráno, Ctihodnosti.
Dobré ráno, lidi.
Dobré ráno, kolegové.
Cítím, že bude vskutku dobré,
jelikož dnes tu zvítězí spravedlnost.
Tento muž,
prostý,
skromný
a nezkažený.
Drobeček.
Budižkničemu.
Beznadějný, slabý, zplihlý,
křehký a nekonzistentní.
Chválí ho, nebo shazuje?
- Já to nechápu. - Čelí obrovskému náporu.
Opakuji.
Čelí obrovskému náporu médií.
To všechno kvůli jedné osobě, dotyčné zpěvačce za zenitem.
Tak to ne. Nejsem za zenitem, jsem funková.
Námitka!
- Námitka se přijímá. - Děkuji.
Opravdu dále trváte na svém autorství písně „Brilhante“?
I po shlédnutí přesvědčivého důkazu,
videa mého klienta z roku 2012?
Heleď, cukrouši, tu písničku jsem zpívala
dávno předtím, než jsi ty nastoupil dálkově na práva.
Kariéru mám vydřenou. Víš, kolik dřepů jsem musela udělat?
Dřep, nahoru, dřep... To je daň za tuhle prdelku.
To je lež!
Je zřejmé, že nejste zvyklá si všechno vydřít.
Jasně že ne. Koukněte, jak je ochablá.
Cvičím odmalička.
Dělala jsem spinning, zumbu, crossfit.
Prošla jsem každým fitkem ve městě. Těma nejlepšíma. Úplně všema.
Tím se to celé vysvětluje...
Slyšela jste ten refrén...
když jste se zapsala do posilovny,
kde pracoval můj klient.
Dej to sem.
- To je vše. - Jsem nervózní!
Hej! Abyste věděl, na lekce tý zrůdy jsem nikdy nevkročila.
Mějte špetku úcty. Jsem úspěšná zpěvačka, diva.
- Klid! - Podívejte se na mě.
Prosím, jste v soudní síni.
Nyní má slovo obhájce.
- Ano. - Namaž si je na chleba. Skóruj za firmu.
- Doktore Pedro. - Ano?
Váhy spravedlnosti jsou ve vašich rukou.
„Tum es rectum.“ Nepodělejte to.
Jasně.
Rád bych vyslechl žalujícího.
- To jsem já? - Ano, ty.
Běž, jen klid.
- Klid! - Cítím se vážně dotčený.
Jsem dotčený.
Řekl bych, že až traumatizovaný. Jsem rozhořčený.
Hashtag rozhořčený.
Tento muž...
Teď mi začne nadávat tou svou právnickou hatmatilkou.
Jak mě označíte teď?
Tento podlý člověk...
- Nic jsem nepodal. - ...dělá lehkovážné narážky.
Vážně si myslíte,
že umělkyně takového kalibru, jako je má klientka,
by kdy vstoupila do posilovny, kde pracujete?
Nevím, jestli by nás rozdýchala,
ale ženský tam chodí, protože milujou mý Power‘ekce.
- Cože? - To jsem nemyslel!
- Vyjadřujte se slušně! - Power‘ekce je metoda.
Zkráceně Power lekce.
- Všichni zbožňujou Power‘ekce. - Absurdní!
Dle mého mluví fakta jasně.
Ledaže by obhájce měl co dodat.
Já mám.
Teda máme.
Kdo jsou ty dámy?
- Naše právničky. - Dobrý den, doktore Pacheco.
Zdravím.
- Ahoj. - JP.
Jste mi povědomý.
Přehrál byste soubor na tomto disku?
- Počkejte. - Prosím.
Byly jste na mý lekci.
Tvrdíte,
že jste naši klientku MC Mone nikdy neviděl.
Jo. Teda viděl, ale nijak se o ni nezajímám.
To je vtipné.
Zobrazíte důkaz číslo jedna, prosím?
Cože?
Co to je? No tak, lidi, ten chlap má ke mně daleko.
Jen se podívejte.
Já mám symetrický obličej. Jako dítě jsem podstoupil harmonizaci.
Harmonizaci jste podstoupil tak akorát drzosti. Že se nestydíte!
Vaše Ctihodnosti, prosím.
Tato karta dokazuje, že jste byl členem
oficiálního fanklubu MC Mone.
A nejen to.
Zmiňovaný klub vás vyloučil za to,
že jste si bez povolení
okopíroval osobní video MC Mone.
Zálohoval jsem ty složky z bezpečnostních důvodů.
Nechtěl jsem nic ukrást. Byl jsem nervózní.
Prosím, doktorko Julie.
- Důkaz číslo dvě, prosím. - Pokud dovolíte, Vaše Ctihodnosti.
Teď všichni.
Byla jsem k sežrání!
Udělejte takhle rukama. No tak.
To dokazuje, že má klientka refrén zpívala
dávno předtím, než jste se stal lektorem dřepů.
A tím, Vaše Ctihodnosti, končím obhajobu.
Děkuji.
Děkuji své drahé kolegyni a spoluobhájkyni, doktorce Julii.
Nemám další otázky.
- Děkuju! - Klid!
Tímto uzavírám přelíčení
a rovnou vynesu rozsudek.
Ve světle všech důkazů
shledávám obžalovanou
nevinnou.
- Jo! - To není možný!
Klid! Ticho v soudní síni!
A nařizuji panu Guidovi da Silvovi
zaplatit zpěvačce MC Mone
kompenzaci ve výši 100 000 realů.
Topka.
- Bez komentáře. - Případ uzavřen.
Vyhráli jsme!
Dnešní vítězství oživilo mou vášeň pro spravedlnost.
Povím vám jen jedno.
Satis est loqui tempus bibere.
V překladu, zhulákáme se!
Díky, doktore Pacheco.
Vždy jste byl pro firmu zdrojem inspirace.
A za svůj úspěch v případu „Brilhante“
vděčím
dvěma lidem.
Díkybohu.
Vám a doktoru Otáviovi, mému věrnému parťákovi.
Dámy a pánové,
poslechněte si
MC Mone.
Děkuju.
A já chci pogratulovat těmto krásným ženám,
které dnešní líčení obrátily v náš prospěch.
- Díky. Gratuluju. - Rádo se stalo.
- Je to vaše vítězství. Máte talent. - Samozřejmě, pogratulujeme dámám.
Koneckonců, výrazně zkrášlily náš tým, no ne?
Gratuluju!
Hudbu!
Zazpíváme si!
Nech to na ní, Jorge.
Hej, fešáku, pojď ke mně.
Chci tě a mám úžasnej nápad.
Můj zadek v tvý káře.
Jsem svobodná.
A povolná...
Ty vole!
- Ježíši Kriste. - To stačí, holka. Jdeme.
- Jasně, stačí. Bože, to je ohavný. - Jdeme.
Koukám, jak je má umělý. Ježíši.
- Jsem celá zasviněná. - Pojď.
Holka.
Mám otázku. Co děláme v jeho kanceláři?
Když jsem tu byla naposled,
málem jsem se pos...
Málem jsem si zadělala na průšvih.
Podívej! Ty bláho, to je královna.
A taky král. Hele.
Pachecão byl starej už tehdy. Vidělas, kdo mu podepsal diplom?
Pilát Pontský.
Holka.
Po těch Pedrových kecech
si připadám jako sandál v regálu u Chanelu.
Holka, jestli jsi sandál, tak sakra nóbl sandál,
osetej diamantama a zlatě kovanej. Takový věci neříkej, Julie.
Jsi ta nejschopnější právnička, s jakou jsem kdy pracovala.
Na co být schopná, když žijeme ve světě plným chlapů,
který zajímáme jen od pasu dolů?
Náhodou občas vzhlédneme. Chci říct... Občas, některý...
občas vzhlédnou, hlavně protože jsem prsatá.
Holka, táta míval taky takovej.
Aha. Božínku, ale jak tomu připojíme Spotify?
Pustíme nějakou hudbu?
- Pro lepší náladu? - Má tam Peppina di Capriho?
„Per brindare un incontro.“
Hele, co jsem našla.
Víš, co mi to připomíná?
Garážovou párty.
- Mně Paulu Toller. Byla kus... - Cože?
Na tom jejím hlase něco je. Nestát se právničkou, snila jsem, že...
Přála jsem si zpívat jako ona.
- Fakt? - Hele.
Řekni, ať mlčím.
Věnuj mi svůj tajemný pohled...
Hele, právničina byla dobrá volba.
Nenavážej se do mě. No tak.
- Dělám si srandu. - Dobře.
Zatančíme si.
Pojď sem.
Zatančíme si, zavzpomínáme a pustíme ty chlapy z hlavy.
Už se stalo. Sbohem, chlapi.
Poprvý jsem se líbala na garážový párty.
- Jmenoval se Marcelinho. - Můj byl Tati.
- Tati? - Ronaldo.
- Tati?
Ne. Ta... Cože? Blázníš?
Ne, Ronaldo. Tati byla přezdívka, Tatiano.
Protože ohrabával holky potmě. Bylo to s ním šílený.
Dneska by ho zažalovaly. Proto jsi šla na práva?
Ne, to kvůli strejdovi, co je právník.
Odmala mě brával k soudu. Seděla jsem tam
a sledovala ho, jak obhajuje děsivé případy.
A tak...
jsem se...
zamilovala.
Chápu. Zamilovat se je snadný.
Co to děláš?
Asi sis naše přátelství špatně vyložila.
Omlouvám se.
- Měla bych už jít. - Můžu...
Julie, vysvětlím ti to.
Blbej koníček.
Mikele!
Chlapče, jdeš akorát.
- Sedni si. - Ahoj, mami.
Jez, synku. Je s ančovičkama.
Mami, víš, že ančovičky nesnáším.
Zanechávají příšernou pachuť a špatný vzpomínky.
- Proboha. - Co se děje, bambino? Svěř se mamince.
Ale, o nic nejde. Povím vám, co je.
Mám toho moc v práci, tak jsem unavenej.
Zmáhá tě tvoje super práce?
Chtěla bych tě vidět tady s hostama.
„Kde je moje margherita?“ To bys teprve zažil únavu.
Spokojená, sestřičko?
Máš dobrej den, to se pozná. Záříš jak sluníčko.
Jedovatá jak ta tvoje košile. Půjdu do svýho pokoje, protože...
Nezdvořák.
Co je s tím klukem?
- Sakra práce. - Co já vím, co se mu honí hlavou.
- Co se děje, Patrizie? - Co je s ním?
To ta vaše zpátečnická italská výchova.
- Takhle nemluv, zlato. - Ale je to pravda.
Ničí ho, že si musí hrát na chlapáka, abyste měli radost.
Má ženskou stránku.
- Cože? - Možná i dvě.
Ahoj, Julie. Všechno v pohodě?
- Nechci s tebou mluvit. - Julie, počkej. Musíme si promluvit.
- Vysvětlím ti to. - Není třeba.
O nic nejde. Nepochopila jsi naše přátelství.
Ty to nechápeš.
- Originální. Mluvíš jako chlap. - Nejen mluvím, Julie.
Julie. Ne, počkej.
Julie!
Julie! Sakra.
- Ano? - Paní Virgínie?
Aha, ne... Jak vám můžu pomoct?
Jonase poslali do ředitelny. Musíme mluvit s jeho rodiči.
Pracujeme s modelem nenásilné komunikace.
Dánská metoda.
Takové chování je neslučitelná s naší filozofií.
- Je to... - Táta to vysvětlí.
Takže požádáte toho filozofa,
který zničil synovu sopku svou láskou a jahodovým rozvarem,
aby se mu omluvil?
Jakej grázl to udělal?
Byla to Valentina.
A udělala bych to znova! Jonas mě nepustil ke slovu.
Prezentovali jsme práci a on mi pořád skákal do řeči...
Přerušoval jsi ji? To je neslušný. To se holkám nedělá.
Zdá se, že chlapec neměl kvalitní mužský vzor.
Takže si to slíznu já? Má kvalitní jak mužský,
tak ženský vzory. Každý den se vžívám do kůže žen.
Víc než myslíte.
Vy i ty vaši Dánové.
Jen chtěl pomoct.
- Pomoct? - Agresivní.
Snažila jsem se vysvětlit, co to jsou tektonické desky, když...
Jsou to velké strukturu v zemské kůře...
- Nech toho. - Nenávidím tě, Jonasi.
Vidíš? Nesnáší tě.
Protože ji pořád přerušuješ. Ale aspoň zná tvoje jméno.
Poslyš, nemůžeš takhle přerušovat holky.
Víš, jak se tomu říká? Vnucování.
Neměl jsem jí předvést, jak jsem chytrej?
- Snažil jsem se. - Ne.
Ukázal jsi akorát, jak jsi neslušnej.
Ale tati, ty taky vždycky přerušuješ mámu, když...
Doktorko Michelle?
Pardon, nečekala jsem vás.
Skočíme do zasedačky, prosím?
Mám podpatky, nemůžu skákat.
Ale půjdu.
Neměli bychom s diskuzí počkat na doktorku Julii?
Přesně to bych rád probral.
Nevím, jestli jste to slyšela, ale doktorka Julia skončila.
Cože?
Jak je to možné?
Podle mě mezi nás nikdy nezapadla. Na rozdíl od vás.
Odvažuji se tvrdit, že bez vás
bych kauzu „Brilhante“ nevyhrál.
Ale prosím vás. Měl jste to v malíku.
Dostával jste na prdel? Ano.
Smrdělo to debaklem?
To si pište.
A my vám přispěchaly na pomoc. Ale jistě byste vyhrál i tak.
Ani za kokot.
Pardon, jsem nastydlá.
Víte, doktor Pacheco už není jako dřív.
Hráblo mu.
Přesně tak.
Je zmatený, to sama vidíte.
Jo. Je to vidět.
Faktem je, že brzy budeme potřebovat náhradu.
Aha, chápu.
Jasně.
Bude nahrazen. O tom jste chtěl mluvit.
A všechny určitě zajímá,
kdo ho nahradí.
Kdo ho nahradí?
- Přesně. - Přesně.
Máte fištróna.
Tak těžký to nebylo.
Rada mě brzy jmenuje novým ředitelem
kanceláře Tertúlio Otacílio Pacheco.
A budu potřebovat někoho, komu můžu věřit.
Značně by mi vylepšilo image, kdybych měl po boku ženu.
Inteligentní ženu.
Pravou ruku.
Já myslela, že ten post zastává doktor Orálio.
Teda doktor Otávio.
Ale pravda, říkal jste „inteligentní“,
to ho vylučuje.
Firma potřebuje vás, doktorko Michelle.
Znám vaše přednosti.
Neznáte.
A chci je vidět růst.
Chci je vidět pulzovat.
Mé přednosti zůstávají dobře skryté.
Roky jsem je nepoužila.
Dám vám příležitost.
Dobře. Ale co doktorka Julia?
Doktorka Julia vyrazila vstříc novým výzvám.
Aha.
Jste připravená být TOPKA?
- Na TOPKU! - Na zdraví!
Ten případ je prostý.
- Gól! - Jo? Vyhul mi!
Gól!
MICHELLE BARBIEROVÁ VYHRÁLA PŘÍPAD SOMELIÉRA CACHACY, ALKOHOLIKA
MICHELLE BARBIEROVÁ PROKÁZALA, ŽE PLYNATOST NENÍ ZLOČIN
JULIA ORNELASOVÁ OPOUŠTÍ TOPKU A ZAKLÁDÁ FIRMU NA FEMINISTICKÉ PŘÍPADY
DOKTORKA JULIA VYSOUDILA ZVÝŠENÍ PLATU ŽENÁM
BARBIEROVÁ USVĚDČILA VĚŠTKYNI, KTERÉ PŘEDPOVĚDĚLA NEUSKUTEČNĚNOU LÁSKU
ORNELASOVÁ ZVRÁTILA ZÁKAZ ŽENÁM ZASTÁVAT VYSOKÉ POZICE V ARMÁDĚ
ZÁKON A POŘÁDEK GENIÁLNÍ PRÁVNIČKA
To nejde. Důkazy jsou přesvědčivé.
- Prošla sis ten případ? - Jo, psala jsem ti.
- Dobře. Kolik máme času? - Patnáct dní.
- Julie! - Můžeme...
Julie! Ahoj.
- Promiňte, nemám čas. - Ne, to jsem já.
- Miki. - Žádného Mikiho neznám.
- Promiňte. - Ne. Prosím, počkej.
- Nesahejte na mě! - Dobře.
- Nebo zavolám policii. - To jsem já, doktorka Michelle.
Jmenuju se Mikele.
Převlíkal jsem se za ženskou, ale jsem chlap.
Jsi akorát tak chorobnej lhář.
Ne! Jsem ten samej člověk, Julie.
Ale místo podpatků
nosím mokasíny.
Vážně?
Odteď taky sádru.
Do prdele!
- Kdo to byl? - Šílenej stalker.
- Kur... - Ježíši.
Sakra. Přímo do... Trefila se přímo...
Bože.
Podívejme, jestlipak to není naše Popelka práv.
Bolí vás nohy?
Proč nosíte podpatky?
Na vrcholu už jste.
Ale nejdu vás obtěžovat ani vám lichotit
před celou firmou.
Vy nikdy neobtěžujete. Obtěžujou mě ty kalhotky zařízlý v zadku.
Pokud dovolíte, učiním vám profesionální nabídku.
Profesionální nabídku? Jasně, že dovolím.
- Pojďte ke mně do kanceláře. - Hned jsem tam.
Budu čekat.
Promiňte, nevypla jsem si zvuky.
Bože.
Páni. Kabelky jsou magnet na bordel, co?
- Miki. - Ahoj, Pat. Co je?
Musíš nám okamžitě přijít pomoct do kuchyně.
Je tu blázinec. Marinaldo se neukázal. Vypadá to jak fronta na koncert MC Mone.
Pat, dneska nemůžu. Mám spoustu práce.
Mám naléhavou schůzku, z který se nevyvleču.
No jasně.
Když jsi tu potřeboval bydlet, byli jsme ti dobrý.
A když potřebujeme pomoct my, vykašleš se na nás.
Jestli nepřijdeš, dám tvoje věci tvý bejvalce.
Nepokoušej mě, Mikele.
Patrizie? Pa... Zavěsila.
Jak mám...
Moment.
Dobrý den, doktore Pacheco. Tady Michelle.
Promiňte. Zrovna jste za mnou byl.
Ale mám takový nápad.
Co se sejít někde jinde?
Dobrou chuť.
Pěkné místo.
Skvělý tip.
Chodíte sem často?
- Jsem tu jako doma. - Dobrý večer.
Děkuju.
Kdybyste jen věděla, kdy jsem naposledy zašel na pizzu.
Pachecão, něco mi vysvětlete. Proč se tak talentovaný
a proslulý právník
schovává v kanceláři připomínající katakomby
a celé dny ořezává tužky? Proč jste zanevřel na právo?
V životě jsem měl dvě velké lásky.
Právo a Marii Eufélii.
To je hezké.
- Mou životní lásku. - To je pěkné.
Ale podváděla mě.
Pachecão, na rovinu,
kdyby šel každej paroháč do důchodu, sociálka zbankrotuje.
To ano.
Načapal jste ho? Toho milence. Nezjistil jste, co je zač?
Najal jsem nejlepší soukromé detektivy.
Jediné, co jsem našel,
bylo tohle.
- Sakra. Je to... - Křivák.
Chtějí třikrát salámovou, Patrizie?
Co nadělám? Patrizii každej rád.
- No tak. - Protože jsi krasavice.
- Kde je Miki? - V klidu.
Ale nepřišli jsme probírat křivou klobásu.
Vraťme se k mé nabídce.
Ano, jistě. No...
Moment, pane Pacheco.
Napřed si odskočím. Potřebuju čůrat.
- Jistě. - Hned jsem zpět.
Kurva.
OBSAZENO
- Ahoj, tati, mami. - Ahoj.
Tobě to teda trvalo.
Běž. Sestra potřebuje pomoc na place.
- Mám obsluhovat? - Ano.
Nějaký problém, Miki?
- Vůbec ne, v pohodě. Já jen... - Hele, chlapče.
Co se ti stalo? To je monokl?
Monokl?
No teda, vy tu máte chlív! Jen se koukněte, proboha.
- Hele ty saze. - Nezanes si to do očí.
Dělej, ty stoly se samy neobslouží.
Vaše pizza Mikele.
Smlsněte si na Patrizii.
Přinesu vám náš vinný lístek?
Díky, drahoušku, ale čekám na kolegyni.
- Že jí to trvá, co? - Ano.
- Mám ji zkontrolovat? - Ne, díky.
Hej, masová koule.
Nemůžeš se vyptávat, co dáma dělá na záchodě.
- Tamten stůl potřebuje obsloužit. - Máš něco pod okem.
Nazdar, Kung Fu Pando.
- Nazdar. - Dobrej film, ale objednal jsem si pizzu.
Vy jste ale vtipálek. Měl byste se dát na stand-up.
Děsně vtipný.
Pardon, že mi to tak trvalo.
Ahoj.
Nový makeup?
Jak to myslíte... Bože.
Podívám se...
Do pr...
No jo, černá teď frčí, víte?
Zmiňoval jste nějakou nabídku.
- Že? - Přesně.
Recta ad prdum.
Vážně? Nevadí.
- To je přirozené. - Ne.
Ne, to jsem neříkal. Recta ad prdum je latinsky.
Znamená to „k věci“.
- Vždyť já vím, vtipkuju. - Jistě.
Já a Pedro chceme, abyste se ujala nejdůležitějšího případu v historii firmy.
- Jak vždycky říkám, doktore Pacheco... - Váš lilek.
- Lilek? - Pozornost podniku.
Neviděli jste Mikiho?
Potřebujeme ho v kuchyni,
ale nemůžu ho najít.
- Kdo je Miki? - Omluvte mě.
- Musím zase na záchod. - Jistě.
Můžeš toho nechat, Miki. Prokoukla jsem tě.
Prosím, pomoz mi, ségra.
- Nikomu ani muk. - Tušila jsem to.
- Cos tušila? - Odmalička.
Co?
Miki.
Nejsem jediná, co?
- Jak jediná? - Trans, Miki! Jediná transka v rodině!
Ven s tím. Vykřič to do světa!
Užívej si s tím fešákem, co na tebe čeká u stolu.
Já nejsem trans.
Jsem tak oblečenej, abych si udržel práci.
Ten muž je majitel firmy, pro kterou pracuju,
tý advokátní kanceláře.
Nemůžu přijít o práci, jinak mi Virgínia vezme syna.
To je celý.
Odkdy ti ženský oblečení zachrání místo?
- Obvykle je to naopak. - Nestal jsem se ženou, jasný?
Dělám to, abych si udržel práci, toť vše.
Píchni mi.
Fajn.
Ale napřed mi povíš,
jak ses v tý šlamastyce ocitnul a nic nevynecháš. Umírám zvědavostí.
Teď se vrať k taťkovi. Budu v kuchyni.
Necháš toho?
- Běž. - Jak vypadám?
- Jako panda. - Trhni si.
Bože.
Svěřujeme pověst advokátní kanceláře Tertúlio Otacílio Pacheco
do vašich rukou.
Neboj, JP. Teď teprve uvidíte právničinu.
Přesně tak.
Pořiďte si sluneční brýle
a zatemněte okna u soudu, protože je můj čas zazářit!
Tak se mi to líbí.
Tak ukažte, jakej pošetilec nás žaluje.
Doktorka Julia Ornelasová? Vám hrabe?
Blázníte? Jako ta „doktorka Julia“?
Mám se postavit doktorce Julii?
- Taky nás to překvapilo, že? - Ano.
Takhle se odvděčit ruce, co ji živila.
Počkejte. Ne, momentík.
Zdá se, že problém je ta vaše ruka.
Žaluje vás za sexuální obtěžování.
Pokusil jste se ji polí... Vyjel jste po ní?
To je blábol.
Blbost.
Vím, že vy ženy držíte spolu,
ale počínání doktorky Julie je neomluvitelné.
- Julia by nic takového neudělala. - To ji asi neznáte.
Asi ne.
Přístup doktorky Julie se hodně změnil, co jste k nám nastoupila.
Ano, měla jste na ni dobrý vliv. Ostatně jako na všechny tady.
Říkala o mně něco?
Když jsme vyhráli případ „Brilhante“,
přišla ke mně do kanceláře s žádosti o povýšení.
Je to jasné. Už tehdy to plánovala.
Spřádala tu lež, už když podávala výpověď.
Kdepak, vyloučeno. Julia a já jsme kamarádky.
Moc kamarádsky se nezachovala. Žádala o povýšení jen za sebe.
Řekl jsem, že si ho zasloužíte obě, ale trvala na tom, že bude jediná.
Jinak že rezignuje.
Očividně vůči vám chovala zášť.
Asi žárlila na vaše schopnosti.
Taky jste se poctivě vypracovala.
Dr. Pacheco, to nemůžu.
Jak to myslíte?
Kde je vaše kuráž a profesionalita?
Je to test před povýšením.
Stavíte mě do prekérní pozice!
Tohle je... Pacheco, tohle je prakticky neetický.
Rozhodnutí je na vás.
Můžete odmítnout.
A zároveň odmítnete pozici partnerky,
svou kariéru, peníze
a místo.
Kancelář na vás spoléhá, doktorko Michelle.
Očekáváme vaši odpověď
do zítřka.
Omluvte mě.
Ahoj, Marcelo.
Ahoj, Julie. Ty nedorazíš na schůzku?
Dorazím.
Nejdřív si něco vyřeším.
Máš sraz s tím chlapem, co byl ženská?
Co se stalo? Byla jsi na něj naštvaná.
Ale, Marcelo.
Miki je hodnej chlap.
Nic tak hroznýho se nestalo.
Ani pusa.
Nevím, prostě jsem dostala strach.
Jen se přiznej. Bavilo tě to s ním, viď?
Upřímně? Život mi nadělil příležitost a já si jí nevšimla.
Tak jsem se rozhodla, že ji čapnu.
Zatím.
Je to pravda?
Miki.
- To jsi neměl slyšet. - To je mi jasný.
O co jde?
- Není to tak vážný. - Vím, že ses ve mně mýlila.
Ale teď mi začíná docházet, že já v tobě taky.
Strašlivě.
Cože?
Shodíme bombu. Perfektní, doktorko Michelle.
Vaše obhajoba jasně ukazuje, že bych zaměstnankyni nikdy neobtěžoval.
To je bez problému.
Zahrnula jsem jen pár komplimentů zaměstnanců na vaši osobu.
Výborně.
Přidám to do kalendáře.
Sedmého v poledne bude u soudu masakr!
Doktorka Michelle stáhne doktorku Julii z kůže.
SLYŠENÍ KVŮLI JONASOVI
Počkat, sedmého v poledne nemůžu.
Mám něco důležitého, co nesmím zmeškat. Mrzí mě to.
Doktorko Michele,
jsou jen dvě důležitá dostaveníčka, která nesmíte zmeškat.
S touto firmou
a se smrtí.
Tak prosím neumřete a odložte ostatní povinnosti.
Asi omdlím.
Není mi dobře. To asi ty návaly.
- Drahoušku. - Jsem v přechodu.
- Srkněte si na hydrataci. - Dejte mi to.
- Nádhera. - Ta píše, co?
Ano, je to moskevská voda.
Lidově známá jako vodka.
- Špatná vodka, ale co. - Jo. Perfektní palivo do nepohody.
No což... Dejte to sem...
Jo.
...když jsem v tý nepohodě.
Ahoj. Tady Michelle.
Příjem?
- „Příjem“? Proč máte prst na uchu? - Ušní maz.
- Všechno podle plánu? - Jo, držte se ho.
Sledujte, jak válím.
- Víš, že má tanga? - Ty zvrhlíku.
Ty máš ale drzost.
Konečně.
Dámy a pánové,
myslím, že můžeme začít.
Předávám slovo obžalobě.
Dobrý den, Vaše Ctihodnosti.
Děkuji.
S hlubokou lítostí hlásím další případ,
kdy se žena stala obětí obtěžování
ze strany mužů, co si myslí, že můžou všechno.
Některý můžou, no ne?
Profesionálové, kteří se schovávají za práci
a svou mocenskou pozici
a obtěžují ženy.
Zacházejí s nimi jako s věcmi.
Ale tyto časy se blíží ke konci, Ctihodnosti.
Je čas se ozvat.
Nahlásit situace jako tu, kterou zažila doktorka Julia Ornelasová,
kdy ji ohavně obtěžovat dotyčný
doktor Jorge Pedro Mascaro.
Zneužil její křehkosti
a soukromí své kanceláře k sexuálnímu obtěžování.
Zatímco jí nabídl povýšení,
objal ji a pokusil se ji políbit.
Lži.
Tento muž, vážení,
je zbabělec a slaboch.
Skrývá se za svým povoláním, aby nikdo neprokoukl
jeho chabou mužnost.
Námitka!
To nemůže říkat.
- Nechte námitky na mně. - Tak se ozvěte.
Nenechal jste ji domluvit.
Tomu se říká vnucování.
- Cože? - Vnucování.
Máte námitky, nebo ne?
- Ne. - Ano.
Doktorko Michelle, usměrněte svého klienta.
Dobře.
Sednout.
Dámy a pánové...
„dámové...“
Ona, on, oni.
Ononi.
„Lidé“ a „osoby“.
Osoby a osobáci.
Všichni.
Jedná se o typický případ...
Promiňte, Vaše Ctihodnosti. Máte naléhavý hovor.
- Pro mě? - Zase vyrušuje chlap.
Haló?
Brazilskej soudní systém je prohnilej.
Sedíte na křesle s bombou.
Vyletíte do povětří i s talárem jak Batman.
Je tu bomba! Utíkejte!
Sakra, je po nás!
Ježíši. Uklidněte se a raději...
Panebože.
To je hrůza.
Odporný.
Ahoj.
Ježíši, Miki, koukej omezit tu pizzu.
To je jak tlačit pytel cementu.
Ctihodnosti, omlouvám se za zpoždění.
Měl jsem nehodu na jiném patře. Omlouvám se.
Ty máš ale drzost.
Fakt originální. To už jsem dneska slyšel.
Chci vědět, zda strany našly kompromis.
- Ano. Co? - Ne.
Protože tato strana neví, jak být dobrým otcem.
- Myslí jen na sebe. - Virgínie!
Nech si těch keců. Alimenty platím včas.
Když se ti zrovna zachce.
A placení včas nedělá z pobudy dobrýho tátu.
Náhodou máme s Jonasem krásnej vztah.
Nedělej ze mě špatnýho tátu.
Aspoň nevykládám, že nemůžu pracovat
a neplýtvat časem na Power‘ekcích.
No tak! Vyjadřujte se slušně.
Jak víš, že chodím na Guidovy lekce?
Zlato, možná necvičím
a neposkakuju sem a tam, ale mám konexe.
- Takže mě sleduješ? - Jako bych na tebe plýtval časem.
- Klid. Ticho. - Mám lepší věci na práci.
Snažíš se mě vytočit.
- Klid. - Nevíš, kolik mám práce.
Ticho!
- Dost! - Promiňte.
- Soud není místo pro hádky! - Ježíši, ten je...
Kde si myslíte, že jste? V talkshow?
Ctihodnosti, ten parchant nechce platit výživný na syna.
Ona lže.
Je to lež. Ani ji neznám.
- Nakopu ti prdel! - Není moje!
- Chci test DNA! - Není moje!
- Dost! - Test DNA? Zbláznil ses?
Poslyšte. Musím vás požádat...
Počkejte venku, dokud to nevyřeším.
Škoda, že musíme jít, když se Ratinho chystá říct výsledky testu DNA.
Dámy a pánové, omlouvám se
za ten planý poplach.
Byl to jen zvrácený vtip.
Pokračujeme. Slovo má obhajoba.
Moment. Promiňte.
Ctihodnosti,
kolegové.
Jak všichni víte, jsem skutečná žena.
Ctihodnosti,
přála bych všem ženám, aby pracovaly
u Tertúlia Otacília Pacheca.
Pokud existuje advokátní kancelář,
která k ženám přistupuje stejně jako k mužům,
jmenuje se TOPKA.
A dobrým příkladem
je můj klient,
doktor Jorge Pedro.
Čestný,
vážený,
důstojný člověk.
Jeden z nejlepších právníků, jaké tato země kdy viděla.
Nebýt vaší směšné kravaty, byl byste dokonalý muž.
Zklamalas mě!
Zaprodala ses!
Bravo, doktorko Julie.
Konečně
jste ukázala svou pravou tvá, že?
Za tohle chování vás z TOPKA vyhodili.
Jste agresivní.
Občas dokonce násilnická.
Obviňujete mého klienta z obtěžování.
K žádnému obtěžování nedošlo.
Někdo se tu jen snaží chopit příležitosti.
Končím obhajobu.
Kam jdete, doktorko Michelle?
- Cože? - Kam jdete?
Zaválela jsem. Co bych tu dál dělala?
Co si poslechnout obžalobu?
Nazdar!
- Aspoň někdo mi zatleskal. - Pardon, že vám ruším párty.
Seš sexy, ségra.
Potřebuju vědět, čí je ta Corsa
s poznávací značkou FHI5997.
Moje. Proč?
Odtáhneme ji.
Stojí na zákazu.
Odtáhneme ji.
Vždyť stojí na parkovišti.
- Na parkovišti? - Je nelegální.
Odtahuješ všechna auta.
To parkoviště je nelegální. Policie ho nechává vyklidit.
Odtáhneme všechny vozy.
Jen abyste věděli.
Tady jsi.
Čekají na tebe v kantýně.
Dobré odpoledne.
- Co je to za blbost? - Cože?
- Jo, tohle... - Ctihodnosti, prosím.
Vždyť odmítá brát cokoli vážně. Bože.
Vždycky chodí pro syna pozdě, nejde mu příkladem.
Vaše Ctihodnosti, žádám o venia. Můžu přistoupit?
- Ne. - Nikdy mě nenechá. Ale stejně půjdu,
protože vím, že vám zlepším náladu.
Můj klient, teda já sám,
se každou chvíli stane partnerem
v jedné z nejlepších advokátních kanceláří v zemi.
Napadlo tě někdy, že bych taky možná chtěla zpátky svou kariéru?
A mohla bych, kdyby ses Jonasovi věnoval.
Ten mizera neví, jak těžký to ženský mají.
- Co? - Ctihodnosti.
Klientka chce pro syna jen to nejlepší. V San Franciscu se bude mít mnohem líp.
Drahá kolegyně, něco vám povím. Ani za prd!
Pro děti je nejlepší,
když jsou blízko rodičům.
Oběma rodičům, kteří se kdysi milovali.
Můj klient, teda já sám, jsem tě kdysi miloval. Víš to?
A můj klient potřebuje...
A do háje.
Potřebuje... si odskočit na toaletu.
Trpím na dráždivý tračník. Snědl jsem růžové vejce.
Tady v kantýně. A to zabíjí.
Taky už jste ho měl. Jen ho sníte, už chce ven.
Takže můj klient musí...
jít na chvíli ven, protože už z něj leze.
Už to cítím. Hned jsem zpět. Jenom si musím... bože, už leze.
Jejda. Špatné dveře.
Vidíte? Tohle je panenka, což znamená, že sem chodí dámy.
Takový roky to dělám a pořád jsem se nenaučil, že u soudu nemám pít.
Nevím, jestli byl dobrý nápad svěřit ten případ Michelle.
Dr. Pacheco jí věří.
Co ten dědek vylezl z katakomb, aby mě mučil,
musím skákat, jak píská, dokud nenatáhne brka.
Ale máš nakročeno k ředitelský židli. Data venia.
Až na ní dosednu, vykopnu tu šerednou krávu na ulici.
- Má to spočítaný. - Blbka jedna.
- Je hnusná a ještě vypatlaná. - Souhlas.
Arogantní ženská.
- Nesnáším hloupý lidi. - Nazdar, kolegové.
Ať si myslí, že válí.
Škoda, je to doktorka Julia zkouší.
Má jinak moc hezkou prdelku.
Je to hrozná hysterka.
Nakráčela za mnou do kanclu
s výstřihem, až jsem se málem poslintal.
V těch upnutých kalhotách bylo vidět všechno.
Sama se mi nabídla. Na stříbrným podnose.
Co jsem měl dělat? Dát od ní ruce pryč?
Jdu pro toho idiota.
S dovolením.
Kde máš tátu?
- Utíkal tudy. - Pojď se mnou.
Něco chystá. Musíme zjistit co.
Přerušte přelíčení!
Doktorko Michelle, sotva jsme zas začali.
Výborně. Bála jsem se, že o to přijdu.
Bez vás bychom nezačali.
Sklapni, brouku.
Vaše Ctihodnosti, ráda bych řekl,
že obžaloba dnes tohoto muže nezastaví.
Toho zvrhlíka totiž zastavím já.
- Co? - Přesně tak.
Doktor Jorge Pedro Mascaro
musí odejít od soudu rovnou do vězení.
Nesouhlasím a žádám o venia.
- Musíte mě vyslechnout. - Samozřejmě, s radostí.
Poslechneme si vás.
Jenom...
Vteřinku.
Můžu? Na chvilku.
S dovolením.
Haló? Zkouška, raz.
Dobrý.
Hysterka.
Nakráčela za mnou do kanclu
s výstřihem, až jsem se málem poslintal.
V těch upnutých kalhotách bylo vidět všechno.
Sama se mi nabídla. Na stříbrným podnose. Co jsem měl dělat? Dát od ní ruce pryč?
Přesně. Pak jí položíš ruku na koleno,
přitáhneš ji k sobě a musíš poslouchat:
„To jste pochopil špatně.“
Pozdě, drahoušku.
Zrádkyně!
Jidáši v sukni!
Neříkal jsem, doktore Pacheco, že se ženám nedá věřit?
To proto, že jsem tě nechtěl ojet, ty šeredná krávo?
- Ostraha! - Ty mrcho.
- Odveďte toho zvrhlíka. - Ty čarodějnice.
Nikdo tě nechce. Ty šeredo!
Ještě jsme spolu neskončili.
Uvidíš!
Vysvětlíte to, prosím?
Bože, je z toho telenovela.
Když jsem...
Když jsem potkala doktorku Julii, zrovna jsem v práci začínala.
A myslela jsem,
že budu moct rychle ukázat, jaký mám potenciál.
Věděla jsem, co dokážu.
Ale netušila jsem, že jako žena
to budu mít tak těžké.
Jste snad včerejší?
Na všech schůzkách mi skákali do řeči.
Musela jsem obhajovat
úplně všechny svoje nápady.
Jako žena jsem si připadala
pitomá a neschopná.
A přesto
jsem neposlouchala svou kolegyni, doktorku Julii.
Neposlouchala jsem ji, když mě potřebovala.
Kam tím míříte, doktorko Michelle?
Vůbec nikam.
Prosím.
Nejsem doktorka.
Jsem doktor Mikele.
Doktorka Michelle má krátké vlasy?
Vítej v našem světě,
Mikele.
Já věděla, že žiješ dvojí život!
Jen jsem netušila, že ten druhej je drag!
- Miki není drag queen, Virgínie. - A správně je to crossdressing.
Udělal jsem spoustu chyb.
Ale dělal jsem to jen kvůli synovi.
Chtěl jsem si tu práci udržet, abych dokázal bývalé ženě
a synovi...
že jsem dobrý otec.
Že se o něj zvládnu postarat.
Ale něco vám řeknu.
Být ženou...
není pro chlapy.
Tak takhle jsi to myslel?
Když jsi říkal, že se vžíváš do kůže žen?
Tak to úplně nemyslel.
To jsem ještě nezažila.
Přesně tak, Ctihodnosti.
Takový nesmysl.
Dovolíte?
Měli bychom to smést ze stolu.
- Můj právník je muž. - A v čem je problém?
Doktore Pacheco, proboha,
jste bašta spravedlnosti. Vložte se do toho.
To jsem od vás nečekal, doktore Jorge Pedro.
Velmi jste mě zklamal.
Když už jsme u zklamání, měl bych tu ještě jedno.
Úplně jako na fotce. Takovej křivák!
Ten mizera byl blíž, než jsme mysleli.
Přišlo mi to v soudním chatu.
Případ uzavřen.
Miki, potřebuju s tebou mluvit.
- Jonasi, pojď s tetou. - Tak jo.
- Jo, jděte se projít. - Utíkej.
Běž s tetou.
- Hledáš něco? - Ne.
- Kafe. Dáš si? - Jo.
Tak co, Virgínie?
Hele...
Netušila jsem, že něco takovýho dokážeš.
Dělal jsem to jenom pro...
našeho syna, Jonase.
Ne, že to proti mně použiješ, prosím.
Já věděla, že mu jdeš špatným případem. Ale tohle?
Prosím, neber mi syna. Na kolenou tě prosím.
Netušila jsem, jak daleko jsi schopný zajít.
Musela jsem tě vidět v sukni...
aby mi došlo, jak skvělý jsi táta.
Bože, to už je ale doba.
- Co blbneme? Ne. - Ne.
- Zapomeň. - Takovej blbej nápad.
- Už je to pryč. - Máma ve sprše.
- Dobrý? - Jo.
Tak můžeme...
Tvoje oblečení.
- Můžu si ho půjčit? - Jo.
Proto se rozvádíme. O všechno bys mě připravila.
Teď chceš moje oblečení, sukni. Ne.
- Zapomeň. - Ahoj.
Tati, pamatuješ si Valentinu?
Tu spolužačku se sopkou?
Jo. Jsou z nás kámoši a zítra spolu jdeme do kina.
To rád slyším, synku. Přeju ti to.
- Jsem na tebe hrdý. - Já taky.
Šlo mi to, viď?
Připadal jsem si jak ve filmu. Jak MacGyver.
- Jako špión a... - Sklapni.
- Doktore, kdo by to byl řekl? - Zdravím.
Kdo by to byl řekl?
Celou dobu jste byl chlap.
No jo. Nikdo není dokonalý.
Ale vy jste byl. Geniální právník.
Ale ano.
Zachránil jste firmu, díky vám zas pracuju a nemá trauma z křivých pér.
Mám tu syna.
Zasloužíte si přidat.
Zase protěžujete chlapa?
Přidal jste mu, sotva jste zjistil, že je chlap.
Vůbec. A vás bereme zpátky a uděláme z vás partnerku. Dobře?
Děkuju, doktore Pacheco, ale já jsem u sebe spokojená.
Spíš by se nám hodil právník jako ty, Miki.
Je mi líto, doktore Pacheco. Vážím si toho přidání,
ale zdá se, že mám novou šéfovou.
Co?
On mi...
Něo vám povím.
Díkybohu, že už nemusím nosit podprdy a podpatky.
Já je měl jednou a nohy mě bolely tři dny.
Pořád to cítím.
Chlapi nic nevydrží.
Ale vážně. Nechápu, jak to děláš.
Pořád mě to bolí.
- Jak čert. - Dám ti pár tipů.
Tati, tohle jsem ti zapomněl dát. Přišlo nám to domů.
Co to je?
Prosím, doktorko Julie. Děkuju.
„Voe Mais nabízí all inclusive plavbu pro dva.
Karibik jako na dlani.“ To je paráda!
„Gratuluji skvělé právničce, doktorce Michelle Barbierové.“
Ještě, že jsem připravenej na všechno. Půjčila bys mi bikini?
Chcete říct, co si myslím o lidech,
kteří si dělají ze všeho legraci? Být to na mně,
nechal bych je zatknout,
poslal před soud a do vězení.
Bez možnosti odvolání.
Je to jasné?
Co?
- Díky. - Odstupuješ, brácho?
- Počkej, brácho! - TOPKA!
- Dělám capoeiru! - To je TOPKA!
Co to je, Mirandão? Vyprstím tě, Mirandão!
A dost. Končím.
Její táta bude asi veterinář.
- Má pěknou kočičku. - No tak, Tião.
Takový otřepaný hlášky? Je 21. století.
Dělat si z holek sexuální objekty. Styď se.
Ale dal bych si říct.
Nemusela by mě přemlouvat.
Její matka do toho nezasahuje. Nic neříká. Dobrý?
Berete na to prášky?
Občas jsou lidi po lécích otupělí.
Taky si je nechám napsat. Máte modrý recepty?
Co ta malá? Je agresivní.
Měli byste si to doma vyříkat.
Pardon, ale teď jsem tu viděl jít švába.
Včera jsem měl šťávu z třtiny.
A když si ji dáte se smaženým těstem,
jak z něj kape tuk a popálíte si o něj... Kdybyste viděli tu spáleninu.
Řekl jsem si, že si dopřeju.
Šťávu z třtiny a smažený těsto jsem dlouho neměl.
Tak jsem si dal.
Všechno bylo dobrý. Ráno jsem se po kafi vykadil.
Myslel jsem, že pohoda.
Že už ze mě nic nevyjde. Ale ne. Už se mi zase chce.
Nesedlo mi to a potřebuju... Virgínie, ty to znáš.
Jakmile pustím zabijáckej smrad, jak tomu vždycky říkala,
nebo sarin, je to v prdeli.
Doslova. Tak já...
Omluvte mě, příteli. Ctihodnosti.
V zájmu vás všech a vašich nosů,
aby vám nevypadaly chlupy, se půjdu vysrat.
Omluvte mě. Hned jsem zpátky.
Měl bych si zalepit nohavice. Už mi to teče po nohou.
Překlad titulků: Anna Farrow