Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫אני רוצה להתחיל בכך שמרשי הוא גבר.‬
‫גבר טוב.‬
‫אבא...‬
‫אבא‬
‫יוצא מן הכלל.‬
‫אבא נהדר. פשוט אבא נהדר.‬
‫מסוג האבות שמשחקים עם הילד שלהם, אבא נהדר.‬
‫עם זאת, כבודו,‬
‫מפתיע אותי‬
‫שהאישה הזאת עושה עוול‬
‫ומפרידה בין אב לבנו.‬
‫זהו זה. דבריך... ברכותיי.‬
‫לעורך הדין שלי יש כישרון.‬ ‫הוא באמת מיוחד מאוד.‬
‫ועכשיו היא רוצה לקחת את הבן שלי‬
‫לסן פרנסיסקו. לא לסאו פרנסיסקו שלנו,‬ ‫שם אנחנו הולכים לחנויות היצירה.‬
‫זה בארצות הברית של אמריקה.‬
‫כן, הבנתי.‬
‫אז אתה חושב שלבן שלך עדיף לגור‬
‫במחסן של הפיצריה הזאת.‬
‫הפיצריה "מאמא מינייה".‬
‫"מאמא א מינייה?"‬ ‫-בבקשה.‬
‫אני מבקש קצת נימוס. סדר!‬
‫סליחה, אתה זה שאומר "סדר".‬
‫זו פיצריה איטלקית.‬
‫"מאמא", מאיטלקית, מאמא. אימא.‬
‫והפיצריה‬
‫שייכת להוריו של מרשי.‬
‫זה בית משוגעים.‬
‫אבא, אימא, אחות‬
‫כלב, תוכי, פפרוני,‬ ‫כולם תמיד צועקים, צורחים.‬
‫ז'ונאס צריך להיות במקום קצת יותר...‬
‫התנגדות!‬
‫תקשיב.‬ ‫-כן.‬
‫אני סובל את הטירוף הזה‬
‫רק כי אני סקרן לראות לאן זה מוביל.‬
‫בסדר. אני מצטער, כבודו. אפשר לגשת לדוכן?‬
‫לא.‬ ‫-טוב, אני לא אתקרב יותר מדי.‬
‫חשבתי שהדינמיקה שיצרתי תהיה מעניינת.‬
‫אני מגן על עצמי כי אני מכיר את התיק היטב.‬
‫ומכיוון שמרשי הוא האדם הנפלא שאני...‬
‫בבקשה, מר מישל.‬
‫זה לא מישל.‬ ‫-זה כאן. מישל.‬
‫זה לא מישל.‬
‫זה שם איטלקי, מיקלה.‬
‫באיטלקית,‬
‫האות שי"ן נשמעת כמו קו"ף,‬
‫אז זה מיקלה, לא מישל.‬
‫אנשים חשבו שאני נשואה לאישה, וזה היה עדיף.‬
‫אישה לא הייתה ממשיכה לשאול‬ ‫אם היא יכולה לעזור לי בבית.‬
‫"אפשר לעזור?" כאילו זה עוזר!‬
‫את כל הזמן מתלוננת...‬ ‫-סדר!‬
‫סדר.‬ ‫-זה הופך לבדיחה.‬
‫זה נגמר עכשיו. מספיק. קיבלתי החלטה.‬
‫אתה תפסוק‬
‫לטובת אב כדי שלא ייפרד מהילד שלו.‬
‫כן, כבודו. אב שסובל, בוכה.‬
‫לטובת האב, האיש הזה,‬
‫איש המשפחה הזה,‬
‫כדי שלא יהיה רחוק מהבן שלו.‬
‫אני מתחנן.‬
‫לא, אנחנו כאן בשם הטוב והסדר, תמיד.‬
‫תודה, ד"ר מיקלה.‬
‫אין בעיה, מיקלה, תענוג להגן עליך.‬ ‫בבקשה, פסק הדין שלך.‬
‫תודיע למרשך, בבקשה,‬
‫או לעצמך... אני כבר לא יודע.‬
‫שיש לך שישה חודשים‬
‫לעבור עם הילד שלך‬
‫למקום טוב יותר.‬
‫ומאחר שהיא ויתרה על הקריירה שלה‬ ‫כדי לעזור לך קצת בבית,‬
‫אתה אחראי על כל ההוצאות מעתה והלאה.‬
‫על כולן?‬ ‫-אני קובע מזונות בסך 7,000 ריאל.‬
‫שבעת אלפים ריאל?‬
‫ראית את זה? אין לי סובלנות לזה.‬
‫אבא!‬ ‫-היי, בני היפה.‬
‫איך היה?‬ ‫-הכול דפוק.‬
‫אבל אנחנו צריכים לדאוג‬ ‫לדברים חשובים יותר, נכון?‬
‫כמו מה?‬ ‫-כמו פלמיירס!‬
‫הם הגיעו לגביע ליברטדורס!‬ ‫-בחייך, אבא. אני אוהד של קורינתיאנס.‬
‫אל תרקוד ככה.‬ ‫-אני צריכה לחזור לפיצריה.‬
‫טוב, קדימה.‬
‫אבא, זה שלך.‬ ‫-תודה.‬
‫יש שם משהו שאיתו אתה צריך לעזור לי.‬
‫"ד"ר מישל ברביירי." לעזאזל!‬ ‫שמי מיקלה. אנשים כל הזמן טועים.‬
‫מיקלה זה שם של גבר.‬ ‫-באמת?‬
‫לא כמו פבריזיו, בטח. אבל זה שם של גבר.‬
‫זה מכתב שאני רוצה לשלוח לילדה.‬
‫בן, אתה רואה את האנשים האלה?‬
‫האף־בי־איי?‬
‫לא, הם מ"טופ".‬
‫משרד עורכי הדין הטוב ביותר במדינה.‬
‫כשאהיה "טופ", אימא שלך לעולם לא...‬
‫תתבגר, מיקלה.‬ ‫-תמלא את ליבי באהבה שוב.‬
‫היי. מה שלומך?‬ ‫-כן, בטח. בוא נלך, בן.‬
‫היי. מה שלומך?‬ ‫-היי, וירז'יניה.‬
‫בהצלחה.‬
‫אל תשכח את המכתב, אבא!‬ ‫-בסדר.‬
‫יופי, פרד, תמשיך לפלרטט איתה.‬
‫תודה לאל שהזקן עוד לא הגיע.‬
‫בוא לפה.‬ ‫-היי.‬
‫תשתוק.‬
‫למה אתה סוגר את התריסים?‬ ‫אתה מתכוון להטריד אותי?‬
‫אני רוצה להגיד לך משהו.‬
‫אם זה קשור לתיק של השיר "ברילאנטה",‬ ‫אל תדאג. אני מטפל בזה.‬
‫אני אסיים את זה היום.‬
‫דרך אגב, בקשר לזה.‬
‫תקשיב.‬
‫תראה.‬
‫"היי, יפיוף, בוא הנה"‬
‫מה הקטע עם הנשיקות, לעזאזל?‬
‫תפסיק. בבקשה, אל... אלוהים.‬
‫מנענע את הישבן.‬ ‫-מר מירנדה, בשם אלוהים!‬
‫ידעתי שזה יקרה.‬
‫לעזאזל, מר מירנדה.‬ ‫ראשית, אני שמח שאתה בחיים.‬
‫אני בסדר.‬
‫שנית, יש דברים‬ ‫שאי אפשר לא לראות, מר מירנדה.‬
‫אני רוצה להגיד לך משהו.‬
‫"טרטוליו אוטסיליו פאצ'קו",‬
‫משרד עורכי הדין,‬
‫ירכוש אותנו.‬
‫הם כבר רכשו.‬
‫האף־בי־איי? כלומר, "טופ"?‬
‫כן, רצית להיות "טופ", לא?‬ ‫"טרטוליו אוטסיליו פאצ'קו."‬
‫עכשיו תהיה.‬
‫ברכותיי! אבל זה סוד. אל תספר לאף אחד.‬
‫בחייך, כאילו אתה לא מכיר אותי.‬ ‫מובן שלא אספר לאף אחד.‬
‫תרגישו חופשי למחוא לי כפיים.‬
‫כי עכשיו הבן שלכם עובד‬
‫באחד ממשרדי עורכי הדין‬ ‫הטובים במדינה, "טופ".‬
‫עכשיו אני "טופ".‬ ‫-זה נהדר.‬
‫יפה. אבל זה אומר שלא תעבוד בפיצריה יותר?‬
‫אתה משוגע. אני לא עובד כאן כבר עשר שנים.‬
‫בפעם האחרונה שהגשתי משולש פיצה‬ ‫לפטריציה עדיין קראו פבריזיו.‬
‫היי, מיקה, אם תגיד‬ ‫את השם המת שלי עוד פעם אחת,‬
‫אני אשבור לך כמה השיניים.‬
‫סליחה, לא ראיתי אותך שם. דרך אגב, אבא,‬
‫למה לא קראתם לי פבריזיו‬
‫ולה מיקלה? אנשים לא היו קוראים לי מישל.‬ ‫היא יכולה הייתה להיות מישל ואני פבריזיו.‬
‫אתה לא אוהב את השם שלך?‬
‫הוא די גרוע.‬
‫טוב, אז אני אסיר‬ ‫את הפיצה בטעם מיקלה מהתפריט.‬
‫לא.‬ ‫-תעשה את זה. ותסיר גם את שלי, בבקשה.‬
‫מה חשבת לעצמך, אבא?‬ ‫לקרוא לפיצות על שם הילדים שלך?‬
‫כל האנשים בשכונה אומרים‬ ‫שהם אכלו את פטריציה.‬
‫כל מה שנשאר לי זה פפרוני.‬ ‫-מספיק!‬
‫במבינו, מזל טוב.‬ ‫-אימא.‬
‫אתה חכם. מגיע לך להרוויח הרבה כסף.‬
‫אני ארוויח הרבה כסף.‬
‫ערמות של כסף, הון. אני ארוויח הרבה כסף.‬
‫אני אקנה לך ולאבא בית.‬
‫אני אקנה לבן שלי בית ולפטריציה בית.‬
‫אתה לא צריך לקנות לי כלום.‬ ‫יהיה מספיק אם תפנה את חדר ההלבשה שלי.‬
‫חדר ההלבשה? את מתכוונת לבלגן הזה שם?‬
‫מיקה, תפסיק. לבגדים האלה יש ערך רגשי.‬
‫הם חלק מרגע חשוב בחיי.‬
‫הם ישנים, בשם אלוהים. מה?‬
‫את חוזרת לעשות את מופעי הלייזר של סמנתה?‬
‫אין סיכוי שהייתי מגושמת כל כך.‬
‫אני אוהב את המשפחה הזאת.‬
‫בואו נאכל פיצה.‬ ‫-כן, בואו נאכל.‬
‫פאפא, תביאי לי קולה, בבקשה.‬
‫לכן, עם התוכנית "זהו עולמן של נשים"...‬
‫איפה היית? נדפקנו.‬
‫השלפוחית שלי קטנה. הענק הזיל דמעות.‬
‫אבל לא נדפקנו, אנחנו זוכים.‬ ‫תקשיב, "טופ" רוכשים אותנו.‬
‫אנחנו ב"טופ" עכשיו.‬ ‫-"טופ"?‬
‫מדהים.‬
‫המשרד שלנו יהיה הראשון במדינה‬
‫שישווה בין גברים לנשים בכוח העבודה.‬
‫מגניב. אני לא יודע מה זה אומר,‬ ‫אבל שוויון זה דבר טוב.‬
‫מחר כל הנשים יקבלו שיחה כדי לקבוע‬
‫חתימה על החוזה.‬
‫זהו עולמן של נשים, אחרי הכול.‬
‫אחלה. זה בסדר.‬ ‫-ברכותיי.‬
‫נחמד. זהו זה. מגניב מאוד. מר טופ.‬
‫מה? מה זה?‬
‫מה עם האנשים האלה?‬ ‫-אנחנו.‬
‫לא שכחנו אתכם.‬
‫כן! ידעתי. אנחנו עורכי דין מעולים.‬
‫כל הגברים‬
‫יקבלו טופס...‬
‫כן, כמובן, צריך למלא טופס‬ ‫שיכלול את ימי ההולדת שלנו...‬
‫עם הוראות...‬ ‫-הוראות. זה לא בית זונות...‬
‫לגבי תוכנית הפיטורים ההומנית.‬
‫מה?‬ ‫-בוואטסאפ.‬
‫פיטורים?‬ ‫-"טופ."‬
‫לא. רגע. מירנדאו!‬
‫מירנדאו, מה לגבי מה שאמרת לי במשרד שלך?‬
‫- משרות: מלווה חיות מחמד,‬ ‫בודק מחבטים חשמליים -‬
‫- שומר בבית הקברות, כלבייה -‬
‫- שרת -‬
‫שוב. ד"ר ברביירי, מישל.‬
‫בשם אלוהים. אני לא יכול לסבול את זה יותר.‬
‫אני לא רוצה לשפר את חבילת האינטרנט שלי.‬ ‫-ד"ר מישל?‬
‫לעזאזל! לך תזיין. חתיכת...‬ ‫-אתה מכיר את ד"ר מישל?‬
‫יש לי הודעה ממשרד עורכי הדין‬ ‫"טרטוליו אוטסיליו פאצ'קו".‬
‫קח את ההודעה ו...‬
‫- מופעי הלייזר של סמנתה -‬
‫ד"ר מישל לא פנויה כרגע. אפשר לעזור לך?‬
‫ד"ר מישל ברביירי‬ ‫צריכה להגיע למשרד מחר בבוקר‬
‫כדי שנעביר אותה לחברה החדשה.‬
‫אתם רוצים את ד"ר מישל?‬
‫אני אתן לכם את ד"ר מישל.‬ ‫-אדוני? אתה עדיין שם?‬
‫אין בעיה. ד"ר מישל תהיה שם מוקדם בבוקר‬
‫כדי לחתום על המסמכים, בסדר?‬
‫בואו נראה...‬
‫זה.‬
‫אלוהים.‬
‫הנעליים שלה.‬
‫סליחה.‬
‫סליח...‬
‫בוא לפה.‬
‫כן, אתה. בוא לפה. שלום. מה שלומך?‬
‫מה קורה?‬
‫השתגעת?‬
‫זה אני. מיקה.‬ ‫-מה?‬
‫מיקה! מה אתה עושה?‬ ‫-אני לבוש ככה כדי לשמור על העבודה שלי.‬
‫היי, זה גאוני. לא חשבתי על זה.‬
‫אני לא אחתום על המסמכים.‬ ‫מחר אבוא בבגדים של דודה שלי.‬
‫מחוך וכל...‬ ‫-אל תהיה טיפש.‬
‫הם טעו בשמי וחשבו שאני אישה, בסדר?‬
‫אם אאבד את העבודה, וירז'יניה תיקח את בני.‬ ‫אסור לי לאבד את העבודה.‬
‫אתה תהיה אישה לנצח?‬
‫ברור שלא, אחי. מריטוקרטיה, חבר. תקשיב.‬
‫אני אראה להם שאני עורך דין מדהים, הכי טוב,‬
‫ואז הם יהיו חייבים לסבול אותי, אפילו כגבר.‬
‫על מה אתה מסתכל?‬
‫אתה לובש תחתונים?‬
‫זו שאלה ששואלים גברת?‬ ‫בבקשה. אני חייב ללכת, אני מאחר.‬
‫חוטיני. וגילחתי את כל הגוף.‬
‫היי. סליחה. אני...‬
‫אני מתנצלת. סליחה על העיכוב.‬
‫ברוכה הבאה.‬
‫חיכינו לך כדי להתחיל בפגישה.‬
‫נעים מאוד. לא הייתם צריכים לחכות.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-גברת או עלמה?‬
‫ד"ר מישל ברביירי, בבקשה.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-גם לי.‬
‫נעים מאוד, דוקטור. זה ד"ר אוטביו...‬
‫ד"ר מישל היא אחת הנשים שהגיעו מהמיזוג.‬
‫זה קרה בתזמון נהדר, דרך אגב.‬
‫המשרד היה מלא בגברים.‬ ‫היינו צריכים כמה נשים יפהפיות.‬
‫היא טיפלה בתיק של השיר "ברילאנטה"‬ ‫במשרד הקודם,‬
‫ורציתי להביא אותה לכאן‬
‫כדי שהיא תוכל לחלוק מידע‬ ‫עם מי שיטפל בתיק מעכשיו.‬
‫בסדר גמור.‬
‫השיר "ברילאנטה" של הכוכבת אם סי מונה.‬
‫משובחת.‬
‫מה אמרת?‬
‫מים משובחים.‬
‫טוב. אז אם סי מונה‬ ‫היא הבעלים של השיר שנקרא "ברילאנטה".‬
‫אבל מדריך התעמלות אירובי‬
‫טוען שהוא כתב את השיר הזה.‬
‫אז מה קו המחשבה שלי בתיק הזה?‬
‫אני מציעה שנחפש ראיות‬
‫שהשיר היה קיים לפני התאריך שהוא טוען‬
‫כדי להוכיח שהוא שייך לאם סי מונה.‬
‫קו מחשבה מצוין...‬ ‫-רק רגע.‬
‫מה אם נמצא ראיה לכך‬ ‫שהשיר היה קיים לפני התאריך שהוא טוען‬
‫כדי להוכיח ש"ברילאנטה" שייך לאם סי מונה?‬
‫"דטה וניה."‬ ‫-מה?‬
‫ד"ר ז'יי־פי!‬
‫אתה באמת עורך דין מדהים.‬
‫תפסיק.‬
‫רק רגע. האם יש הד בחדר?‬
‫כי אני חושבת שזה בדיוק מה שאמרתי.‬
‫זה בדיוק מה שאמרתי, לא?‬ ‫-בנות, בבקשה, תתרכזו. בנות.‬
‫דוקטור, בבקשה. תמשיכי.‬
‫טוב.‬
‫מחבר השיר לכאורה...‬
‫אופס, זה תקוע.‬
‫הוא טוען שהוא נהג לשיר‬
‫את הפזמון של השיר "ברילאנטה",‬
‫והוא סיפר לתקשורת...‬
‫אופס. סליחה.‬ ‫-טוב...‬
‫ד"ר אוטביו ואני נחליט‬ ‫איך להמשיך לטפל בתיק הזה.‬
‫נכון, ד"ר אוטביו?‬ ‫-דטה וניה, דוקטור. קטן עלינו.‬
‫אני מצטערת, אבל במקרה של התיק הזה,‬
‫בהתייחס לתיק הזה, במקרה הזה, התיק הזה שלי.‬
‫התיק הזה‬
‫כבר לא שלך.‬
‫זה שלך.‬
‫בוא נשחק סקווש?‬
‫סקווש.‬ ‫-מה אתה...‬
‫זה שערורייתי.‬
‫באמת האמנת לזה?‬
‫לשטויות האלה על שוויון בין גברים לנשים?‬
‫מה עם שכר שווה? את זה הם לא עושים.‬
‫הפכת לאישה היום, אחותי?‬ ‫-בדיוק.‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫טוב, אם את מאמינה בפוטנציאל שלך...‬
‫יש לי פוטנציאל אדיר.‬ ‫הפוטנציאל שלי אף פעם לא מאכזב אותי.‬
‫אז תדברי עם הבוס.‬
‫נראה לך שאני צריכה לדבר עם ז'ורז'ה פדרו?‬
‫אני מדברת על הבוס של הבוסים.‬
‫ד"ר טרטוליו אוטסיליו פאצ'קו.‬ ‫תראי אותו שם.‬
‫אומרים שלפני 12 שנה‬ ‫הוא סבל מטראומה והשתגע.‬
‫הוא השתגע?‬ ‫-כן. אסור לנו אפילו לדבר איתו.‬
‫הוא תמיד למעלה, מבודד במשרד שלו.‬
‫אז את רוצה שאדבר עם מר מטורף,‬
‫שנהנה מפרישה‬
‫בארון הקבורה שלו?‬
‫את רוצה שאלך לשם‬ ‫ואתלונן על דברים? אין מצב.‬
‫עדיין לא קניתי אפילו קפה‬ ‫עם שובר הארוחה שלי. אין מצב.‬
‫אם לא תגידי משהו,‬
‫אני אגיד.‬
‫ז'וליה, זה לא יעבוד.‬ ‫-זה כן.‬
‫מובן שכן. מה את עושה?‬
‫אני אגיד לד"ר פאצ'קו‬ ‫שאת יכולה לנצח בתיק הזה,‬
‫אבל אנחנו נפסיד כי ז'ורז'ה פדרו האידיוט‬ ‫לא יכול לקבל רעיון שלא מגיע ממישהו בבוקסר.‬
‫אבל אני לובשת בוקס...‬ ‫כלומר, אני לובשת חוטיני, אחותי.‬
‫אני אדבר איתו.‬ ‫-לא, את לא... אחותי!‬
‫תסמכי עליי, אחותי. זה יסתדר.‬
‫עדיף שתלכי לבד‬ ‫כי את מכירה את התיק, בסדר? זה בסדר.‬
‫ז'וליה.‬
‫את יכולה לקחת את המסמכים האלה, בבקשה?‬
‫את בסדר, גברת סוזנה?‬
‫הכול נהדר.‬
‫את לא גברת סוזנה.‬
‫לא, אבל אתה יכול לקרוא לי סוזנה.‬ ‫תקרא לי איך שאתה רוצה.‬
‫אף אחד לא נכנס למשרד שלי.‬ ‫-חבל. זה משרד יפהפה.‬
‫ממש מרווח, ממש יפה.‬ ‫-אני לא מבין את הבדיחה הזאת.‬
‫את עובדת כאן?‬ ‫-לא.‬
‫לא?‬ ‫-כן.‬
‫ואתה?‬
‫אני לא עובד, לא רוצה לעבוד,‬ ‫ואני כועס על אלה שכן.‬
‫טוב. חבל. בסדר.‬
‫הטלפון שלך.‬
‫תודה.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫את עדיין פה?‬
‫אני פה ולא אלך, רק שתדע.‬
‫מר טופ, עליי להסתכל לך בעיניים‬ ‫ולספר לך משהו.‬
‫מה חשבת לעצמך‬
‫כשהחלטת לנעול את עצמך כאן,‬ ‫במקום המבודד הזה?‬
‫אתה אפילו לא מסתרק. אתה נראה מטורף.‬
‫וזה חבל, כי אתה בנית את האימפריה הזאת.‬
‫אחד ממשרדי עורכי הדין הטובים במדינה.‬
‫ואתה כאן, מחדד עפרונות עם סכין גילוח?‬
‫בינתיים, יש הרבה של אנשים חפים מפשע בחוץ‬
‫בלי מישהו שיגן עליהם בבית המשפט.‬
‫אנחנו צריכים אנשים כמוך, מר פאצ'קו.‬
‫יש לי חבר שהוא מאמן לחיים.‬ ‫אתן לך את המספר שלו.‬
‫אפשר את העיפרון?‬
‫אלוהים, העיפרון הזה נורא.‬
‫בוא נחדד אותו קצת.‬
‫אני מצטערת מאוד,‬ ‫זה בטח דרש הרבה עבודה.‬
‫את מרגישה... אוי, לא.‬
‫אתה עושה בדיקות סקר? אתה לא נראה טוב.‬
‫תן לי לעזור לך.‬ ‫-"יוריספריטי מונוס אסט..."‬
‫חזרת.‬ ‫-"וריטאטם קוראם."‬
‫"סוסיטאטה רבלארה!"‬
‫נו? איך הלך?‬ ‫-ואו, נהדר.‬
‫נהיינו חברים. אנחנו אפילו מסמסים זה לזה.‬
‫באמת?‬ ‫-מובן שלא.‬
‫זה היה נורא. הוא שנא את זה.‬
‫אמרתי לך שזה רעיון גרוע.‬
‫בחייך, ד"ר מישל.‬
‫התרחיש הגרוע ביותר‬ ‫הוא שד"ר פאצ'קו יישאר מבודד.‬
‫זה הכול.‬ ‫-אני בספק.‬
‫אלוהים אדירים. היי!‬ ‫-תירגעי.‬
‫ד"ר פאצ'קו, איזו הפתעה מקסימה.‬
‫אתה אמור להיות במשרד,‬ ‫לעבוד על היצירות שלך, לא?‬
‫יצרתי את כל היצירות שלו.‬
‫יוריספריטי מונוס אסט‬
‫וריטאטם קוראם סוסיטאטה רבלארה.‬
‫זו אובססיה רוחנית,‬
‫אבל אני מדיום, אם תרשה לי למשוח אותך.‬
‫נכנסת ועכשיו תצאי.‬ ‫אם את טובה, תישארי. אם את רעה, תלכי.‬
‫היא איננה.‬
‫"תפקידו של עורך הדין הוא לחשוף‬
‫"את האמת לעיני החברה." זה בלטינית.‬
‫אם תדבר אנגלית, כולם יבינו אותך.‬
‫ד"ר ז'ורז'ה פדרו, הרשה לי לשאול.‬ ‫מה התיק החשוב ביותר במשרד כרגע?‬
‫המחלוקת על מחבר השיר "ברילאנטה", ללא ספק.‬
‫ד"ר אוטביו ואני מטפלים בזה.‬ ‫-דטה וניה. נכון.‬
‫אני רוצה שתכלול את האישה הצעירה בתיק הזה.‬
‫אני ד"ר מישל ברביירי.‬
‫אבל ד"ר פאצ'קו, לד"ר מישל אין ניסיון.‬
‫אבל אני חושב שהיא תעזור מאוד.‬
‫יש לה משהו טוב יותר מניסיון.‬
‫יש לה... איך אנסח את זה?‬
‫יש לה ביצים.‬ ‫-מה?‬
‫מה זה?‬
‫היא עושה לב עם הידיים שלה.‬ ‫-לא זה.‬
‫ד"ר פאצ'קו, אפשר להזמין‬
‫את העמיתה שלי, ד"ר ז'וליה,‬ ‫לשתף פעולה איתנו בתיק הזה?‬
‫אם את חושבת שהיא תעזור, למה לא?‬
‫אכפת לך, ד"ר ז'ורז'ה פדרו?‬ ‫-לא! מובן שלא, ד"ר פאצ'קו.‬
‫אני מאמין ששתיהן יביאו‬
‫ניצוץ לתיק.‬
‫כמובן, במיוחד כי המשרד הזה זקוק ל...‬
‫נשים יפהפיות.‬ ‫-יפהפיות, כן.‬
‫בסדר גמור.‬
‫היי, אחותי, זה נהדר.‬
‫אני לא יודע איך זה קרה,‬
‫אבל ברוכות הבאות.‬
‫אני רק רוצה להזכיר לכן דבר אחד.‬
‫אני עדיין האחראי.‬
‫הבנתן?‬
‫הבנתי.‬ ‫-כן. בטח.‬
‫תודה.‬
‫דטה וניה, ד"ר אוטביו.‬ ‫-בדיוק.‬
‫בשם אלוהים.‬
‫בבקשה.‬ ‫-אני אראה לך.‬
‫תראה לי.‬ ‫-שבע יהלום.‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫היי, אימא ואבא.‬ ‫-היי.‬
‫הכול טוב?‬ ‫-במבינו, אתה לא נראה טוב.‬
‫אתה נראה חיוור יותר ממוצרלה חשופה.‬
‫על מה את מדברת? הילד הזה ממלא אותי בגאווה.‬
‫הוא מכונת עבודה.‬
‫הוא היחיד שעובד, נכון?‬ ‫אף אחד לא שם לב לסוס העבודה כאן.‬
‫פטריציה, יפה שלי.‬
‫אני יודע שגם את עובדת קשה.‬
‫אבל מיקלה הוא הבן הגברי שלי.‬
‫כדורי הבשר הממולאים הקדושים שלי,‬ ‫העניקו לי סבלנות או שאהרוג מישהו.‬
‫היי, כדור בשר.‬
‫איפה הבגדים שהיו בחדר שלי?‬
‫תרמתי אותם, מיקה.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫כל הזמן התלוננת עליהם, לא? אז תרמתי אותם.‬
‫במיוחד כי כבר לא הייתה לי סיבה‬ ‫להשאיר שדיים ושיער מזויפים.‬
‫עכשיו יש לי שיער טבעי.‬
‫למה אתה שואל?‬ ‫-סתם ככה.‬
‫אני חושב שהייתה שם חליפה...‬
‫איזו חליפה, מיקה?‬
‫מעולם לא היה לך שום דבר‬ ‫מלבד חליפת חבר הקונגרס הדחוי הזו.‬
‫ואו, מוצרלה חיוורת,‬ ‫חבר קונגרס דחוי, מצבי כאן מצוין.‬
‫היי, אחותי. מה שלומך?‬ ‫-היי.‬
‫- "ברילאנטה" שלנו -‬
‫אחותי, מה את לובשת?‬
‫אני לבושה כמו חבר קונגרס.‬
‫בשלב הזה, נתחיל בשימוע הראשון בתיק‬
‫שבו הזמרת אם סי מונה‬
‫מואשמת על ידי מר גידו דה סילבה‬
‫בכך שגנבה את מעמד המחבר‬
‫של הלהיט כביכול "ברילאנטה".‬
‫הקטגור מקבל את הבמה.‬
‫עכשיו.‬ ‫-לך על זה.‬
‫כבודו, כפי שכתוב במסמכים,‬
‫מרשי השתמש בשיר הזה בשיעורי אירובי כוח‬
‫במכון הכושר "מרומבאס אירוביקס",‬
‫הרבה לפני שאם סי מונה פרסמה את השיר שלה...‬
‫לא.‬
‫ואני יכול להוכיח את זה.‬
‫יש לנו את הסרטון הזה כראיה.‬
‫בבקשה.‬
‫נו, באמת. זה מגוחך.‬
‫מגוחך.‬
‫אני לא מאמינה שגנבת לי את הפזמון‬ ‫כדי ליצור את החרא הזה.‬
‫באמת, נוכלת שכמוך?‬ ‫-תתאפס!‬
‫אנחנו רואים בבירור‬
‫שהשיר ששרה אם סי מונה‬
‫הוא זה ששר מרשי...‬
‫בסרטון הזה מ־2012.‬
‫אם סי מונה פרסמה את השיר שלה ב־2022.‬
‫זה הכול, כבודו.‬
‫זה הכול.‬ ‫-תודה, דוקטור.‬
‫עכשיו אתן את זכות הדיבור‬
‫לסנגור, בבקשה.‬
‫אנחנו עוסקים‬
‫באי הבנה גדולה‬ ‫או בעניין של חוסר תום לב, כבודו.‬
‫כפי שיכולנו לראות בבירור בסרטון,‬
‫השיר הגנוב לכאורה‬
‫כולל את הפזמון...‬
‫בזמן שבפזמון של השיר של מרשתי,‬
‫אפשר לשמוע בבירור...‬
‫זה שונה לחלוטין.‬
‫התנגדות, כבודו.‬
‫גם מרשי שר...‬
‫בניגוד למרשתי, ששרה...‬
‫זה סטקטו.‬
‫זה רך יותר. תקשיב.‬
‫קדימה!‬
‫תראי, חמודים כאלה. הם מדברים בשפה שלהם.‬
‫רק השופט יבין...‬ ‫-נו, באמת. הם זהים.‬
‫ההבדל בין...‬
‫סדר!‬
‫אפשר לשמוע בבירור...‬ ‫-סדר!‬
‫אני יודעת בדיוק מה צריך‬ ‫כדי לפתור את המקרה הזה.‬
‫אבל קודם צריך לפתור את הבעיה הזאת.‬ ‫את לא יכולה ללבוש את זה. בואי.‬
‫- אירובי כוח -‬
‫תפתחו!‬
‫בואו נפתח את הזרועות!‬
‫אני רוצה לראות את הנשמות שלכן היום!‬
‫זה שיעור כוח!‬
‫ההצלחה מובטחת!‬
‫אחותי, אם זו הצלחה, אין ספק שאני כישלון.‬
‫שיחת חולין בשיעור שלי?‬
‫את.‬
‫אני?‬ ‫-כן.‬
‫מה איתי?‬
‫יש לך סוד, נכון?‬
‫סוד? לי? לא.‬
‫את מסתירה משהו.‬
‫אני לא מסתירה כלום.‬ ‫-בואי לפה, בבקשה.‬
‫לא, אני מעדיפה להישאר כאן.‬
‫בואי לפה, בבקשה.‬ ‫-כדאי שתלכי.‬
‫לכי.‬
‫קדימה, בנות.‬
‫שרירי העכוז.‬
‫בואו נעשה...‬
‫אני אשתה קצת מים, אקח הפסקה ואנוח קצת.‬
‫מה?‬ ‫-כבר אחזור.‬
‫בקושי התחלנו. אני לא מבינה.‬
‫היי!‬ ‫-היי.‬
‫אלוהים, אני מתה על התעמלות אירובית.‬
‫אני פה בכל יום. גידו נהדר, נכון?‬
‫כן, כנראה.‬ ‫-כן.‬
‫אני לא יכולה לבוא בכל יום כי אני עובדת.‬
‫אבל את בטח לא עובדת,‬ ‫אז את יכולה להיות פה כל הזמן, נכון?‬
‫כן, אני לא עובדת.‬
‫ניסית למצוא עבודה‬ ‫אחרי שהיית עקרת בית במשך שמונה שנים?‬
‫זה בלתי אפשרי. לפחות אני דואגת לגוף שלי.‬
‫אני עובדת על הגוף שלי.‬ ‫-נכון.‬
‫אבל אני בטוחה‬ ‫שאבא של הילד שלך עוזר הרבה, נכון?‬
‫אני מניחה.‬
‫את טועה.‬
‫הוא חסר תועלת.‬
‫הוא נהג לחזור הביתה ולשבת על הספה.‬
‫עד היום, יש סימן של הישבן שלו‬ ‫על הכריות. נורא.‬
‫רוצה להתערב שהמנוול שכח‬ ‫לאסוף את הבן שלנו מבית הספר היום?‬
‫אני אתקשר אליו.‬ ‫-לא, זה לא הכרחי.‬
‫אלוהים.‬
‫כן?‬
‫הלו?‬
‫זה הטלפון של מיקה?‬
‫כן, נכון.‬
‫ד"ר מיקלה עסוק כרגע,‬
‫בבקשה תישארי על הקו והוא יתפנה אלייך מייד.‬
‫תמתיני בבקשה. השיחה שלך חשובה לנו מאוד.‬
‫הלו?‬
‫וירז'יניה, איך אפשר...‬
‫מה?‬
‫אז אתה יכול לשכור מזכירה,‬
‫אבל לא יכול להגדיל מזונות לבן שלך, נכון?‬
‫אני לא מאמין שהתקשרת בשביל זה.‬
‫אני עסוק.‬ ‫אני צריך לאסוף את ז'ונינה מבית הספר.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר. חשבתי שתשכח לאסוף אותו שוב.‬
‫אני צריך לנתק. אני נוהג ואני אקבל...‬
‫ביי.‬
‫עזבת אותי באמצע השיעור של האידיוט הזה.‬ ‫-אחותי, אני צריכה לזוז, בסדר?‬
‫מה?‬ ‫-אני מצטערת.‬
‫זה עניין של נשים. אני מצטערת.‬
‫נדבר אחר כך.‬ ‫-מה עם הבלגן הזה?‬
‫אני מניחה שאני אטפל בזה.‬
‫היה לך כזה מזל שתפסת אותי בשיחה הראשונה.‬
‫תפסת אותי.‬ ‫-פרד?‬
‫כן?‬ ‫-מה קרה?‬
‫לא היו עבודות אחרות.‬
‫חיפשתי עבודה, ומצאתי רק את זה.‬
‫תספר לי על זה.‬
‫בעצם, אל תספר לי על זה.‬
‫עיניים על הכביש.‬ ‫סע, אני מאחר לאסוף את ז'ונינה.‬
‫תעצור את המכונית.‬ ‫-בסדר.‬
‫מה?‬ ‫-שכחתי משהו.‬
‫שכחת? תראה לי.‬
‫תפסיק, פרד.‬
‫מה אני אעשה?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫איפה אמצא בגדי גברים עכשיו?‬ ‫-בהצלחה.‬
‫מה המידה שלך?‬
‫לא. אין מצב. אל תחשוב על זה אפילו.‬
‫אני אשלם לך 50 דולר עכשיו.‬
‫היי, בן. מה קורה?‬
‫מה שלומך?‬ ‫-אבא, מה אתה לובש?‬
‫איפה החליפה שלך?‬
‫אבא עובד בלי חליפה לאחרונה.‬
‫בסדר? בוא נלך.‬
‫כל זה בשביל 50 דולר. זה מגוחך.‬ ‫אני חייב להפסיק להיות חמדן.‬
‫אבא.‬ ‫-כן?‬
‫לנהגת הזאת יש קול מוזר.‬
‫אתה לא יכול להגיד דברים כאלה, בן.‬ ‫אנחנו יכולים לנסוע, גברתי.‬
‫אבא, קראת את המכתב שלי?‬
‫כן. זה שכתבת, עם המילים, נכון?‬
‫כתב היד שלך יפהפה. ברכותיי. יפה מאוד.‬
‫תודה, אבל מה חשבת על הקטע ההוא?‬
‫הקטע...‬ ‫-הקטע עם הבת.‬
‫הקטע עם הבת! כן, כמובן.‬
‫אתה מאוהב. זה מקסים. ממש חמוד.‬
‫אתה צריך להראות לה שאתה ילד חכם,‬
‫שאתה יודע דברים.‬
‫בנות אוהבות בנים חכמים.‬
‫היי! הבנתי.‬
‫יהיה פרויקט בגאוגרפיה בבית הספר.‬
‫אני אמצא דרך להצטרף לקבוצה שלה ואלך על זה.‬
‫בדיוק. תצטרף לקבוצה שלה.‬
‫תעבוד קשה בפרויקט. תעשה כמיטב יכולתך.‬
‫תראה לה כמה אתה טוב.‬ ‫תוך זמן קצר היא תהיה ממש בקטע שלך.‬
‫הגענו.‬
‫אבא.‬ ‫-כן?‬
‫השם של הנהג הוא באמת פבלו ויטקסי?‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫איחרת, מיקלה!‬
‫ילד מסכן.‬
‫זה בסדר, אימא!‬
‫זה לא בסדר, בן.‬ ‫-רואה? זה בסדר.‬
‫אבא שלך ממשיך ללכת‬ ‫לארוחות צהריים עם חבריו מהמשרד‬
‫ושוכח לאסוף אותך.‬
‫ארוחות צהריים? על מה את מדברת?‬ ‫הייתי במכון הכושר.‬
‫איפה?‬ ‫-מה?‬
‫מה?‬ ‫-מה קרה?‬
‫עומד לרדת גשם.‬
‫הגיע הזמן ללכת, בן. נתראה.‬ ‫-הבנתי, אבא.‬
‫להראות לה שאני חכם.‬ ‫-זהו זה. בדיוק.‬
‫זה כמו אובר דראג, נכון?‬ ‫-לא.‬
‫זה לא זה. לא.‬ ‫-זה אדיר, גברת.‬
‫זה לא זה. הגברת היא...‬
‫אני רוצה עוד 50.‬
‫סעי, גלוריה אובר.‬
‫ד"ר מישל.‬ ‫-ד"ר ז'וליה.‬
‫אני מתנצלת, הייתי חייבת ללכת.‬
‫השארת אותי לבד בשיעור עם האידיוט הזה.‬
‫סליחה.‬ ‫-אבל לא חזרתי בידיים ריקות.‬
‫באמת?‬ ‫-באמת.‬
‫תראי מה מצאתי בתוך הבלגן ההוא.‬
‫- מייסד שותף 2‬ ‫מעריץ: גידו דה סילבה -‬
‫מועדון המעריצים של אם סי מונה?‬
‫מה את עושה אחר כך?‬
‫זה מוזר.‬
‫אין כאן אף אחד.‬
‫כן.‬
‫זה מוזר.‬
‫זה בר.‬ ‫-מה תשתו?‬
‫אלוהי...‬
‫סליחה. נבהלתי קצת.‬
‫נעים להכיר. קי בי.‬
‫קובה? אני מתה על זה.‬
‫קטיה בטי.‬
‫הנשיאה הרשמית של מועדון המעריצים‬ ‫של אם סי מונה הנפלאה שלנו.‬
‫איך אוכל לעזור לכן?‬ ‫-נעים מאוד, גברת קי בי.‬
‫אני אשמח לעזרה.‬
‫אם אתן רוצות לדבר על אם סי מונה,‬ ‫אני בפנים, כולי אוזן.‬
‫זה בדיוק העניין.‬
‫אני ד"ר ז'וליה, זו ד"ר מישל.‬
‫אנו עורכות הדין של אם סי מונה‬ ‫בתיק של השיר "ברילאנטה".‬
‫כן.‬ ‫-תהיתי אם את מכירה אותו.‬
‫זה שאין להזכיר את שמו!‬ ‫-לא. תירגעי, גברת טאבולה.‬
‫אפשר להזכיר, שמו גידו.‬
‫שמו גידו.‬ ‫-שקט!‬
‫יש לה סכין.‬
‫לאיש אסור לומר את שמו של הבריון‬ ‫במועדון המעריצים של אם סי מונה.‬
‫אפשר ללכת?‬
‫אתן יודעות מה תפסתי את האידיוט הזה עושה?‬
‫את זה?‬
‫לא. גרוע יותר.‬ ‫-לא?‬
‫תפסתי אותו מכין עותקים פיראטיים‬ ‫של הארכיון האישי,‬
‫מהאוסף האישי של המוזה שלנו.‬
‫אתן מאמינות?‬
‫ארכיון אישי?‬ ‫-כן.‬
‫הוא שם למטה. הוא נפלא. אתן רוצות לראות?‬
‫זה במורד המדרגות.‬ ‫-שנלך?‬
‫יש לה סכין.‬ ‫-קדימה.‬
‫אני לא יודעת אם כדאי שנלך.‬ ‫-קדימה!‬
‫כן, כמובן. אנחנו הולכות.‬
‫אלוהים אדירים. אני חושבת שאחרבן במכנסיים.‬
‫נתראה בקרוב, גברת פיתה.‬
‫אחותי, אני חושבת שלא כדאי שנהיה כאן.‬
‫איך ייתכן שזו מחווה?‬ ‫זה לא יכול להיות, תראי את זה.‬
‫זה חולני.‬
‫מה בדיוק אתן מחפשות?‬
‫כרגע, את השירותים,‬ ‫כי השתנתי קצת עכשיו, גברת קי.‬
‫מותק, הגעת למקום הנכון,‬ ‫יש לי את כל התיעודים.‬
‫בואי לראות, יקירתי.‬
‫יש לנו תיעוד ממסיבת יום ההולדת 15 שלה,‬ ‫מניתוח כריתת התוספתן...‬
‫ואו.‬ ‫-ממסיבות הסיום בבית הספר היסודי ובתיכון.‬
‫שבו, בבקשה.‬
‫גברת קטיה בטי, אני חושבת‬ ‫שאנחנו לא צריכות לצפות בכול כי...‬
‫שבו!‬
‫בטח.‬ ‫-כן. התכוונתי לשבת בכל מקרה.‬
‫יש לי דליות.‬ ‫גברת קי, אני רוצה לומר לך משהו.‬
‫אנחנו ממש צריכות ללכת לבית המשפט.‬
‫מותק, אף אחד לא יוצא מכאן‬ ‫בלי לדעת את הסיפור המלא של אם סי מונה.‬
‫תיהנו.‬ ‫-תקשיבי, זה מאסר שווא.‬
‫אנחנו עורכות דין, את זוכרת?‬
‫היי. גברת, חכי.‬
‫בבקשה, גברת. גברת.‬ ‫אני חושבת שהדלת הזאת משוריינת, אחותי.‬
‫אנחנו לכודות כאן.‬
‫אנחנו לכודו... גברת!‬
‫אני לא רוצה להיתקע עם הדברים האלה.‬
‫תירגעי. היא לא משוגעת מספיק‬ ‫כדי להשאיר אותנו כלואות כאן.‬
‫את רוצה לדבר על טירוף?‬ ‫תראי את מזבח המוות. אנחנו במלכודת.‬
‫נלכדנו.‬ ‫-זה לא הגיוני.‬
‫אנו עורכות הדין של האלילה שלה,‬ ‫היא לא תעשה כלום. תירגעי.‬
‫אני חושבת שיש כאן אנשים מתים.‬ ‫זה בטח בית קברות מקומי.‬
‫זה דרקון. הצילו!‬
‫אני לא יכולה לסבול את זה יותר.‬ ‫זה מבעית. באמת.‬
‫אני אנסה לכבות את זה,‬ ‫כי בשלב הזה, זה כבר עינוי.‬
‫אין מצב שאין לזה כפתור כיבוי.‬
‫האישה הזאת תגמור עלינו.‬ ‫היא מענה אותנו, ז'וליה.‬
‫כולם לרוץ!‬ ‫-תני לי לנסות.‬
‫אנחנו חייבות לצאת מכאן.‬ ‫-תנסי.‬
‫קדימה.‬ ‫-היי, גברת!‬
‫הצלחת?‬ ‫-תפתחי!‬
‫ד"ר ז'ורז'ה פדרו, איפה עורכות הדין שלנו?‬
‫נשים הן כמו מזג האוויר, נכון, ד"ר פאצ'קו?‬
‫לא צפויות.‬
‫סדר! שקט! בית המשפט מתכנס.‬
‫אנחנו פותחים עכשיו‬
‫את השימוע הסופי בתיק "ברילאנטה".‬
‫אלוהים, שכחתי שאתן כאן.‬
‫צפיתי בסדרה ונרדמתי.‬
‫ממש משעממת.‬ ‫-בואי נלך, אחותי.‬
‫אני לא מאמינה שאנחנו עוזבות.‬ ‫-סליחה.‬
‫עכשיו תורי.‬
‫את רוצה להישאר?‬
‫אני אשיר שיר‬
‫ואני רוצה שכולכם תקשיבו.‬
‫שימו לב. אני מתחילה עכשיו.‬
‫אני רוצה לבקש מהנאשמת לבוא לדוכן, בבקשה.‬
‫כל מי שמכיר את אם סי מונה...‬ ‫-היא מצלמת בשידור חי?‬
‫יודע שאני דוברת אמת.‬ ‫-באמת?‬
‫אז בבקשה הישארו לצידי. בואו, חסידיי.‬
‫העדה שלך, הקטגור.‬
‫הגיע הזמן. לך על זה.‬ ‫-קדימה.‬
‫בוקר טוב, כבודו.‬
‫בוקר טוב, גבירותיי ורבותיי.‬
‫בוקר טוב, קולגות.‬
‫זה בוקר טוב כי אני בטוח שהיום‬
‫ייעשה צדק במקום הזה.‬
‫האיש הזה,‬
‫אדם פשוט,‬
‫אדם צנוע,‬
‫ואדם טהור.‬
‫שארית של בן אדם.‬
‫בטלן.‬
‫חסר תקווה, חלש, רפוי,‬
‫שברירי ולא עקבי.‬
‫הוא מעריץ או שונא אותה?‬
‫אני לא מבין.‬ ‫-הוא נכתש.‬
‫אני חוזר.‬
‫הוא נכתש על ידי התקשורת.‬
‫הכול בגלל אישה אחת, הזמרת סוג ז' הזאת.‬
‫אני לא זמרת סוג ז', מותק, אני זמרת פאנק.‬
‫התנגדות!‬
‫מתקבלת.‬ ‫-תודה, כבודו.‬
‫את באמת מתעקשת‬ ‫על כך שכתבת את השיר "ברילאנטה",‬
‫אפילו אחרי שראית את הראיות המשכנעות‬
‫בסרטון של מרשי מ־2012?‬
‫תקשיב טוב, מותק, שרתי את השיר הזה‬
‫הרבה לפני שהתחלת‬ ‫את הקורס שלך בתכתובות משפטיות.‬
‫הרווחתי את כל מה שיש לי.‬ ‫אתה יודע כמה סקוואטים הייתי צריכה לעשות...‬
‫לכרוע, לעמוד, לכרוע, לעמוד...‬ ‫בשביל התחת הזה?‬
‫זה שקר!‬
‫את לא נראית כמו אחת שמתאמצת.‬
‫ברור שלא. תראו את האישה הזו, היא רופסת.‬
‫אני מתאמנת מאז שהייתי תינוקת.‬
‫עשיתי ספינינג, זומבה, קרוספיט.‬
‫והייתי בכל מכון כושר בעיר.‬ ‫בטובים ביותר! בכולם.‬
‫עכשיו הכול ברור כשמש.‬
‫שמעת את הפזמון...‬
‫כשנרשמת לאחד מחדרי הכושר‬
‫שבהם מרשי עבד.‬
‫תן לי את זה.‬
‫אין שאלות נוספות.‬ ‫-אני לחוץ!‬
‫היי! רק שתדע,‬ ‫מעולם לא הייתי בשיעור של היצור הזה.‬
‫תפגין קצת כבוד.‬ ‫אני זמרת מצליחה, אני דיווה.‬
‫סדר!‬ ‫-תסתכל עליי.‬
‫בבקשה, אתם בבית משפט.‬
‫עכשיו הסנגור מקבל את זכות הדיבור.‬
‫כן.‬ ‫-תן בראש. תבקיע שער בשביל החברה.‬
‫ד"ר ז'ורז'ה פדרו.‬
‫מאזני הצדק בידיך.‬
‫"טום אס פאקטום." אל תדפוק את זה.‬
‫בטח.‬
‫אני רוצה לקרוא לצד הפוגע לדוכן העדים.‬
‫אני?‬ ‫-כן, זה אתה.‬
‫קדימה. תהיה רגוע.‬
‫סדר!‬ ‫-אני באמת מרגיש די פגוע.‬
‫נפגעתי.‬
‫אני כמעט בטראומה.‬
‫אני נסער מאוד.‬
‫האשטאג נסער.‬
‫האיש הזה...‬
‫הוא יתחיל להגיד דברים‬ ‫שעורכי דין אומרים כדי להשפיל.‬
‫איך תקרא לי עכשיו?‬
‫האיש השפל הזה...‬
‫לא ראיתי כלום.‬ ‫-רומז רמיזות מטופשות.‬
‫אתה באמת חושב‬
‫שאמנית ברמה של מרשתי‬
‫הייתה הולכת למכון כושר‬ ‫כמו זה שבו אתה עובד?‬
‫אני לא יודע אם היא ברמה של מכון הכושר,‬
‫אבל כל הנשים באות‬ ‫כי הן אוהבות את ה"פאוור גידו" שלי.‬
‫מה זה?‬ ‫-רגע, זה לא זה!‬
‫תדבר יפה!‬ ‫-"פאוור גידו" זו שיטה.‬
‫הכוח של גידו. "פאוור גידו."‬
‫כולן אוהבות את "פאוור גידו".‬ ‫-מגוחך!‬
‫העובדות נראות לי ברורות.‬
‫אלא אם כן לסנגור יש משהו להוסיף.‬
‫לי יש משהו.‬
‫לנו יש משהו.‬
‫מי הנשים האלו?‬
‫הן עורכות הדין שלנו, כבודו.‬ ‫-היי, ד"ר פאצ'קו.‬
‫היי.‬
‫-ז'יי־פי.‬
‫אני מכיר אתכן מאיפה שהוא.‬
‫אתה יכול להציג את התוכן שבכונן הזה?‬
‫רק רגע.‬ ‫-בבקשה.‬
‫שתיכן הייתן בשיעור שלי במכון הכושר.‬
‫אתה טוען‬
‫שמעולם לא ראית את מרשתנו, אם סי מונה.‬
‫כן. כלומר, ראיתי אותה,‬ ‫אבל אני לא מכיר את הסיפור שלה, דברים כאלה.‬
‫זה מצחיק.‬
‫תוכל להציג את ראיה מספר אחת, בבקשה?‬
‫מה?‬
‫מה זה? בחייכם, זה לא קשור אליי.‬
‫תראו את האיש הזה.‬
‫הפנים שלי סימטריות.‬ ‫עשו לי הרמוניזציה לפנים כשנולדתי.‬
‫ההרמוניזציה היחידה שעשית הייתה לחוצפה שלך.‬
‫כבודו, בבקשה.‬
‫הכרטיס הזה מוכיח שהיית חבר‬
‫במועדון המעריצים הרשמי של אם סי מונה.‬
‫ולא רק זה,‬
‫אתה סולקת ממועדון המעריצים שהוזכר לעיל‬
‫מכיוון שהעתקת‬
‫סרטון אישי של אם סי מונה ללא אישור.‬
‫גיביתי את הקבצים להגנה.‬
‫לא התכוונתי לגנוב כלום.‬ ‫זה היה לא מכוון, הייתי לחוץ.‬
‫בבקשה, ד"ר ז'וליה.‬
‫ראיה מספר שתיים, בבקשה.‬ ‫-אם תרשה לי, כבודו.‬
‫עכשיו, כולם.‬
‫איזו חמודה, אני בתור ילדה קטנה!‬
‫תעשו ככה עם הידיים הקטנות שלכם.‬ ‫תעשו את זה.‬
‫זה מוכיח שמרשתי שרה את הפזמון הזה‬
‫הרבה לפני שהתחלת את שיעורי הסקוואטים שלך.‬
‫ובזאת, כבודו, ההגנה מסיימת את טיעוניה.‬
‫תודה רבה.‬
‫תודה לעמיתה היקרה שלי‬ ‫ולשותפה בתיק הזה, ד"ר ז'וליה.‬
‫אין שאלות נוספות.‬
‫תודה!‬ ‫-סדר.‬
‫ובכך השימוע מסתיים.‬
‫אני אמסור את פסק הדין מייד.‬
‫לאור כל הראיות,‬
‫אני מוצא את הנאשמת‬
‫לא אשמה.‬
‫כן!‬ ‫-אני לא מאמינה!‬
‫סדר! שקט!‬
‫ואני גוזר על מר גידו דה סילבה‬
‫לשלם לזמרת אם סי מונה‬
‫סכום של 100 אלף ריאל.‬
‫טופ.‬
‫אין תגובות.‬ ‫-התיק סגור.‬
‫ניצחנו!‬
‫הניצחון היום החזיר את התשוקה שלי לצדק.‬
‫יש לי רק דבר אחד לומר לכם.‬
‫"סאטיס אסט לוקווי טמפוס ביברה."‬
‫כלומר, בואו נשתכר!‬
‫תודה, ד"ר פאצ'קו.‬
‫תמיד היית מקור השראה עבור המשרד הזה.‬
‫וההצלחה שהייתה לי בתיק "ברילאנטה"‬
‫התאפשרה רק בזכות שני אנשים.‬
‫תודה לאל.‬
‫בזכותך ובזכות וד"ר אוטביו,‬ ‫נושא כליי הנאמן.‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬
‫הקשיבו לקולה‬
‫של אם סי מונה.‬
‫תודה.‬
‫ואני רוצה לברך את הבחורות היפות האלה‬
‫שעשו היום מהפך בבית המשפט.‬
‫תודה. ברכותיי.‬ ‫-בשמחה.‬
‫הניצחון שלך. את מוכשרת.‬ ‫-כמובן, בואו נברך את הבחורות.‬
‫אחרי הכול, הן הפכו את הצוות שלנו‬ ‫ליפה הרבה יותר, נכון?‬
‫ברכותיי!‬
‫מוזיקה!‬
‫בואו נשיר!‬
‫תן לה לשיר, ז'ורז'ה.‬
‫"היי, יפיוף, בוא הנה‬
‫"אני רוצה אותך ויש לי רעיון מבריק‬
‫"הישבן שלי במכונית שלך‬
‫"אני רווקה‬
‫"ואני רוצה שזה יקרה..."‬
‫לכל הרוחות!‬
‫אלוהים אדירים.‬ ‫-מספיק, אחותי. בואי נלך.‬
‫כן, זה מספיק. זה נורא. אלוהים.‬ ‫-בואי נלך.‬
‫אני מסתכלת על כמה שהם מלאכותיים. אלוהים.‬
‫יש עליי דברים.‬ ‫-תיכנסי.‬
‫אחותי.‬
‫שאלה קטנה. מה אני עושה במשרד הזה?‬
‫כי בפעם האחרונה שהייתי כאן,‬
‫כמעט דפ...‬
‫כמעט הסתבכתי בצרות.‬
‫תראי את זה. אלוהים, זאת המלכה.‬
‫וגם המלך. תראי.‬
‫פאצ'קאו כבר היה זקן.‬ ‫ראית מי חתם על התעודה שלו?‬
‫פונטיוס פילאטוס.‬
‫- תואר במשפטים‬ ‫אוניברסיטת ויטורל -‬
‫חברה שלי.‬
‫את יודעת, אחרי השטויות של ז'ורז'ה פדרו,‬
‫אני מרגישה כמו כפכף על מדף של שאנל.‬
‫אחותי, אם את כפכף, את כפכף יוקרתי מאוד,‬
‫מלא יהלומים והרבה זהב.‬ ‫ז'וליה, אל תגידי את זה.‬
‫את עורכת הדין הכי מוכשרת‬ ‫שעבדתי איתה בכל הקריירה שלי.‬
‫מה הטעם להיות מוכשרת‬ ‫אם אנחנו חיות בעולם מלא בגברים‬
‫שרואים אותנו רק מהמותניים ומטה?‬
‫לא, לפעמים אנחנו מסתכלים למעלה...‬ ‫כלומר, לפעמים, רק חלק מהם,‬
‫מסתכלים למעלה,‬ ‫במיוחד כי יש לי שדיים גדולים.‬
‫אחותי, לאבא שלי היה פעם אחד בדיוק כזה.‬
‫אני מבינה. אלוהים,‬ ‫איך אפשר לחבר ספוטיפיי לדבר הזה?‬
‫בואי נאזין למוזיקה?‬
‫כדי להקליל את האווירה?‬ ‫-תבדקי אם יש לו את פפינו די קאפרי.‬
‫"פר ברינדארה און אינקונטרו."‬
‫תראי מה מצאתי.‬
‫את יודעת מה זה מזכיר לי?‬
‫מסיבות ריקודים בחנייה.‬
‫זה מזכיר לי את פאולה טולר, שהייתה...‬ ‫-מה?‬
‫יש משהו בקול שלה.‬ ‫אם לא הייתי עורכת דין, היה לי חלום...‬
‫אחותי, החלום שלי היה לשיר כמו פאולה טולר.‬
‫באמת?‬ ‫-תקשיבי.‬
‫"תגיד לי להישאר בשקט‬
‫"לתת את המבט המסתורי..."‬
‫כן, אחותי. את טובה יותר כעורכת דין.‬
‫היי, תפסיקי לנדנד לי. קדימה.‬
‫אני צוחקת, בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫בואי נרקוד.‬
‫בואי לפה.‬
‫בואי נרקוד, נחשוב על הפעם ההיא,‬ ‫ונשכח מחבורת הגברים הזו.‬
‫כן. כבר שכחתי. להתראות, חבורת גברים.‬
‫ידעת שהתנשקתי בפעם הראשונה‬ ‫במסיבת ריקודים בחנייה?‬
‫קראו לו מרסליניו.‬ ‫-שלי הייתה עם טאטי.‬
‫טאטי?‬ ‫-רונאלדו.‬
‫רונאלדו.‬ ‫-טאטי?‬
‫לא. טא... מה? השתגעת?‬
‫לא, רונאלדו. טאטי היה הכינוי שלו, טטיאנו.‬
‫כי הוא נהג לגעת בבנות בחושך, זה היה מגוחך.‬
‫אם זה היה היום, הוא היה עומד לדין.‬ ‫לכן למדת משפטים?‬
‫לא, התחלתי ללמוד משפטים בגלל דוד עורך דין.‬
‫הוא נהג לקחת אותי לבית המשפט‬ ‫מאז שהייתי קטנה, אז ישבתי שם‬
‫וראיתי אותו מגן בכמה תיקים זדוניים.‬
‫אז אני...‬
‫התחלתי להתאהב.‬
‫אני מבינה. קל להתאהב.‬
‫מה את עושה, מישל?‬
‫אני חושבת שלא הבנת נכון את החברות בינינו.‬
‫אני מצטערת.‬
‫כדאי שאלך. אני אלך.‬ ‫-אני יכולה...‬
‫ז'וליה, אני יכולה להסביר.‬
‫תחביב מטופש.‬
‫מיקלה!‬
‫בן, באת בזמן.‬
‫שב.‬ ‫-היי, אימא.‬
‫תאכל, בן. זה עם אנשובי.‬
‫לעזאזל, אימא. אלוהים. אני שונא אנשובי.‬ ‫זה משאיר טעם לוואי וזיכרון רגשי נורא.‬
‫אלוהים.‬ ‫-מה קרה, במבינו? תספר לאימא.‬
‫לא, זה כלום. אני אגיד לך מה זה.‬
‫העבודה מלחיצה ואני די עייף.‬
‫נמאס לך מהעבודה היוקרתית שלך?‬
‫נראה אותך פה עם לקוחות שצועקים,‬
‫"איפה המרגריטה שלי?"‬ ‫אז תבין מה זה להיות עייף.‬
‫את מאושרת, אחותי?‬
‫עובר עלייך יום שמח.‬ ‫אני מרגיש את זה במבט, בזוהר הזה.‬
‫זה תואם להדפס הנחשים הזה.‬ ‫אני אלך לחדר שלי כי...‬
‫איזה חצוף.‬
‫מה לא בסדר עם הילד הזה?‬
‫מניאק.‬ ‫-איך אני אמורה לדעת מה הוא חושב?‬
‫מה קורה, פטריציה?‬ ‫-מה קרה לו?‬
‫זה החינוך האיטלקי הנחשל הזה שהענקתם לו.‬
‫אל תדברי ככה, מותק.‬
‫אבל זה נכון, אימא.‬
‫הוא לא יכול להעמיד פנים‬ ‫שהוא הבחור הקשוח שאת רוצה שהוא יהיה.‬
‫יש לו צד נשי.‬
‫מה?‬ ‫-אולי אפילו שניים.‬
‫היי, ז'וליה. הכול בסדר?‬
‫אני לא רוצה לדבר איתך עכשיו.‬ ‫-ז'וליה, חכי. אנחנו צריכות לדבר.‬
‫אני יכולה להסביר.‬ ‫-את לא צריכה להסביר.‬
‫הכול בסדר. לא הבנת את החברות בינינו.‬
‫זה לא מה שאת חושבת.‬
‫כמה מקורי. את נשמעת כמו גבר.‬ ‫-אני לא סתם נשמעת כמו גבר, ז'וליה.‬
‫ז'וליה. לא, חכי.‬
‫ז'וליה!‬
‫ז'וליה! לעזאזל.‬
‫כן?‬ ‫-גברת וירז'יניה?‬
‫לא... כן, איך אוכל לעזור?‬
‫ז'ונאס נשלח למשרד המנהל.‬ ‫אנחנו צריכים לדבר עם ההורים שלו.‬
‫אנחנו עובדים עם מודל תקשורת לא אלים.‬
‫הוא מדנמרק.‬
‫התנהגות כזאת לא תואמת את הפילוסופיה שלנו.‬
‫זה...‬ ‫-תן לאבא לדבר.‬
‫אז את יכולה להגיד לפילוסוף שהרס‬
‫את הר הגעש שהבן שלי בנה‬ ‫עם כל האהבה שלו ורוטב תותים‬
‫להתנצל בפניו, בסדר?‬
‫מי הבריון שעשה את זה?‬
‫זאת הייתה ולנטינה.‬
‫והייתי עושה את זה שוב!‬ ‫ז'ונאס לא נתן לי לדבר!‬
‫הצגנו את העבודה והוא כל הזמן הפריע...‬
‫היי! הפרעת לה? זה לא מכבד.‬ ‫אתה לא יכול להפריע לבנות.‬
‫נראה שלילד לא היה מודל לחיקוי גברי טוב.‬
‫את מסתלבטת עליי מול אחרים.‬ ‫יש לו מודל לחיקוי גברי טוב,‬
‫וגם מודל לחיקוי נשי.‬ ‫אני שם את עצמי בנעלי נשים בכל יום.‬
‫יותר משאת יכולה לדמיין.‬
‫את והדנים האלה, בסדר?‬
‫הוא רק רצה לעזור.‬
‫לעזור?‬ ‫-איזו אגרסיבית.‬
‫זה היה תורי, ניסיתי להסביר‬ ‫מהם לוחות טקטוניים והוא...‬
‫אלה מבנים גדולים בקרום כדור הארץ...‬ ‫-תפסיק.‬
‫אני שונאת אותך, ז'ונאס.‬
‫רואה? היא שונאת אותך.‬
‫כי אתה כל הזמן מפריע.‬ ‫אבל לפחות היא יודעת איך קוראים לך.‬
‫תקשיב, בן. אתה לא יכול להפריע לבנות ככה.‬
‫אתה יודע איך זה נקרא? זו הפרעת בנים.‬
‫הייתי אמור להראות לה כמה אני חכם, לא?‬
‫עשיתי את זה.‬ ‫-לא.‬
‫רק הראית לה כמה אתה חצוף.‬
‫אבל, אבא, אתה תמיד מפריע לאימא כשהיא...‬
‫- טרטוליו אוטסיליו פאצ'קו -‬
‫ד"ר מישל?‬
‫סליחה, לא ציפיתי לראות אותך.‬
‫בואי נקפוץ לחדר הישיבות, בבקשה.‬
‫אני נועלת עקבים, אני לא יכולה לקפוץ.‬
‫אבל אני אלך.‬
‫אולי כדאי שנחכה לד"ר ז'וליה‬ ‫כדי שכולנו נוכל לדבר?‬
‫זה בדיוק הנושא שעליו אני צריך לדבר איתך.‬
‫אני לא יודע אם שמעת,‬ ‫אבל ד"ר ז'וליה התפטרה.‬
‫מה?‬
‫איך זה ייתכן?‬
‫לדעתי, היא מעולם לא התאימה לנו.‬ ‫בניגוד אלייך.‬
‫אני יכול לומר בקלות שבלעדייך‬
‫לעולם לא הייתי מנצח בתיק "ברילאנטה".‬
‫לא. היית מעולה.‬
‫האם כיסחו לך את הצורה? כן.‬ ‫האם זה היה כמו ההפסד 7־1?‬
‫לגמרי, כן.‬
‫באנו ועזרנו קצת, נכון?‬ ‫אבל אני בטוחה שהיית מנצח.‬
‫אין מצב.‬
‫סליחה, אני קצת חולה.‬
‫ד"ר פאצ'קו הוא לא מי שהוא היה פעם.‬
‫הוא קצת משוגע.‬
‫בדיוק.‬
‫הוא היה מבולבל. ראית את זה.‬
‫הוא כזה... זה בטוח.‬
‫העובדה היא שבקרוב יהיה צורך להחליף אותו.‬
‫אני מבינה.‬
‫הבנתי.‬
‫הוא יוחלף. על זה רצית לדבר.‬
‫אני בטוחה שכולם תוהים‬
‫מי יחליף אותו.‬
‫מי יחליף אותו?‬
‫בדיוק.‬ ‫-בדיוק.‬
‫את חדה מאוד.‬
‫זה לא היה ממש קשה.‬
‫מועצת המנהלים תמנה אותי ליושב הראש החדש‬
‫של "טרטוליו אוטסיליו פאצ'קו".‬
‫ואני אצטרך מישהו שאוכל לבטוח בו.‬
‫וזה יהיה חיובי מאוד לתדמית שלי‬ ‫אם תהיה אישה לצידי.‬
‫אישה חכמה.‬
‫שתהיה יד ימיני.‬
‫תמיד חשבתי שיד ימינך הוא ד"ר פראייר.‬
‫כלומר, ד"ר אוטביו.‬
‫אבל אמרת "חכמה",‬
‫אז איבדת יד.‬
‫החברה הזו זקוקה לך, ד"ר מישל.‬
‫ראיתי את הכישרון שלך.‬
‫אתה לא.‬
‫ואני רוצה לראות אותו גדל.‬
‫אני רוצה לראות אותו פועם.‬
‫הכישרון שלי מוסתר היטב כרגע.‬
‫לא השתמשתי בו כבר שנים.‬
‫הרשי לי לפתוח את הדלת עבורך.‬
‫בסדר. אבל מה עם ד"ר ז'וליה?‬
‫ובכן, ד"ר ז'וליה עזבה‬ ‫בחיפוש אחר אתגרים חדשים.‬
‫כן.‬
‫אז את מוכנה להיות "טופ"?‬
‫לחיי "טופ"!‬ ‫-לחיים!‬
‫התיק הזה פשוט מאוד.‬
‫שער!‬ ‫-כן? תמצצו את זה!‬
‫שער!‬
‫- מישל ברביירי זוכה בתיק‬ ‫של סומלייה קשאסה שהפך לאלכוהוליסט -‬
‫- ד"ר מישל ברביירי מוכיחה‬ ‫שהנפיחות אינה סיבה מוצדקת -‬
‫- ז'וליה אורנלס עוזבת את "טופ",‬ ‫פותחת חברה שמתמחה במטרות פמיניסטיות -‬
‫- ד"ר ז'וליה מעלה שכר לעובדות -‬
‫- ברביירי מצליחה להרשיע‬ ‫מגדת עתידות שלא הביאה אהבה -‬
‫- אורנלס מבטלת צו המונע מנשים‬ ‫להתקבל לתפקידי פיקוד בצבא -‬
‫- חוק וסדר‬ ‫עורכת דין מבריקה -‬
‫אין מצב. הראיות משכנעות מאוד.‬
‫בדקת את התיק?‬ ‫-כן, שלחתי לך אימייל.‬
‫טוב. מה תאריך היעד?‬ ‫-חמישה עשר ימים.‬
‫ז'וליה!‬ ‫-נוכל...‬
‫ז'וליה! היי.‬
‫סליחה, אדוני, אני עסוקה.‬ ‫-לא, זה אני.‬
‫מיקה.‬ ‫-אני לא מכירה אף מיקה.‬
‫תסלח לי.‬ ‫-לא. בבקשה, חכי.‬
‫אל תיגע בי!‬ ‫-בסדר.‬
‫תלך, או שאקרא למשטרה.‬
‫זה אני, ד"ר מישל.‬
‫שמי מיקלה.‬
‫לבשתי בגדי נשים, אבל אני בעצם גבר.‬
‫אתה שקרן כפייתי, זה מה שאתה.‬
‫לא! אני אותו בן אדם, ז'וליה.‬
‫אבל במקום בעקבים,‬
‫אני במוקסינים.‬
‫באמת?‬
‫עכשיו תהיה בגבס.‬
‫לעזאזל!‬
‫מי זה?‬ ‫-מטרידן מטורף.‬
‫לעזאז...‬ ‫-אלוהים.‬
‫לעזאזל. ישר ב... ממש ב...‬
‫אלוהים.‬
‫תראו מה זה, אם זו לא סינדרלה המשפטית שלנו‬ ‫שמטפלת בכפות הרגליים שלה.‬
‫למה את נועלת נעלי עקב?‬
‫את כבר בפסגה.‬
‫אבל אני לא מתכוון להפריע או להחמיא לך‬
‫באמצע המשרד.‬
‫אתה אף פעם לא מפריע לי.‬ ‫התחתונים שנכנסים לי לתחת מפריעים לי.‬
‫אם תרשי לי, אני רוצה להציע הצעה מקצועית.‬
‫הצעה מקצועית? מובן שארשה זאת. בטח.‬
‫בואי למשרד שלי, בבקשה.‬
‫אני כבר אגיע.‬
‫נתראה בקרוב.‬
‫סליחה, חבר'ה, שכחתי לשים אותו במצב שקט.‬
‫אלוהים.‬
‫ואו. תיק של אישה תמיד מבולגן, מה?‬
‫מיקה.‬ ‫-היי, פאט. מה יש?‬
‫אנחנו צריכים שתבוא לעזור‬ ‫במטבח בפיצריה עכשיו.‬
‫מטורף פה. מרינלדו לא בא היום.‬ ‫זה נראה כמו התור להופעה של אם סי מונה.‬
‫פאט, אני לא יכול לבוא היום.‬ ‫אני עסוק מאוד כאן.‬
‫יש לי פגישה דחופה. אין דרך להתחמק ממנה.‬
‫בטח.‬
‫כשרצית לגור איתנו, הכול היה טוב.‬
‫כשאנחנו זקוקים לעזרתך,‬ ‫אנחנו לא מעניינים אותך.‬
‫אם לא תבוא,‬ ‫אני אתן את הדברים שלך לאשתך לשעבר.‬
‫תנסה אותי, מיקלה.‬
‫פטריציה? פט... היא ניתקה לי.‬
‫איך אני...‬
‫רק רגע.‬
‫היי, ד"ר פאצ'קו. זו אני, מישל.‬
‫סליחה. בדיוק היית כאן.‬
‫אבל יש לי רעיון.‬
‫מה אם ניפגש במקום אחר?‬
‫בתיאבון.‬
‫המקום מוצא חן בעיניי.‬
‫המלצה מצוינת.‬
‫את באה לפה הרבה?‬
‫מאוד. כאילו אני גרה כאן.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫תודה.‬
‫לו רק ידעת כמה זמן עבר‬ ‫מאז שיצאתי לאכול פיצה.‬
‫פאצ'קאו, הרשה לי לשאול אותך משהו.‬ ‫למה אתה, עורך דין מוכשר מאוד,‬
‫עורך דין ידוע,‬
‫תמיד תקוע במשרד שנראה כמו מערת קברים,‬
‫מחדד עפרונות כל היום? למה נטשת את החוק?‬
‫תמיד היו שתי תשוקות גדולות בחיי.‬
‫החוק, ומריה אופליה.‬
‫זה חמוד.‬
‫אהבת חיי.‬ ‫-נהדר.‬
‫אבל היא בגדה בי.‬
‫פאצ'קאו, בוא נהיה כנים,‬
‫אם כל קרנן יחליט לפרוש,‬ ‫הביטוח הלאומי יפשוט רגל.‬
‫כן.‬
‫תפסת אותו?‬
‫את המאהב שלה. גילית מי הוא היה?‬
‫שכרתי את הבלשים הפרטיים הטובים ביותר.‬
‫זה היה הדבר היחיד שמצאתי.‬
‫לעזאזל. הוא...‬ ‫-עקום.‬
‫הם רוצים שלוש פיצות פפרוני, פטריציה?‬ ‫-מה אפשר לעשות? כולם אוהבים את "פטריציה".‬
‫קדימה.‬ ‫-כן, כי את יפהפייה.‬
‫איפה מיקה?‬ ‫-תירגעי.‬
‫אבל לא באנו לכאן לדבר על נקניק עקום.‬
‫בואי נדבר על ההצעה שלי.‬
‫כן, בטח. טוב...‬
‫בעוד רגע, פאצ'קו.‬
‫קודם אלך לשירותים כי אני צריכה להשתין.‬
‫בטח.‬ ‫-אל תתייחס אליי. אני כבר אחזור.‬
‫לעזאזל.‬
‫- תפוס -‬
‫היי, אבא. היי, אימא.‬ ‫-היי.‬
‫לקח לך הרבה זמן להגיע.‬
‫קדימה. אחותך צריכה שתעזור לה למלצר.‬
‫למלצר?‬ ‫-כן.‬
‫זו בעיה, מיקה?‬
‫אין בעיה. זה בסדר. אני פשוט...‬ ‫-היי, בן.‬
‫מה קרה? נפצעת בעיניים?‬
‫העיניים?‬
‫חבר'ה! זה מטונף. תראו את זה. בשם אלוהים.‬
‫תראו, זה מטונף.‬ ‫-אל תמרח את זה על העיניים, בן.‬
‫מהר, השולחנות לא ישרתו את עצמם.‬
‫פיצה "מיקלה" שלכם.‬
‫תיהנו מה"פטריציה" שלכם.‬
‫תרצה להעיף מבט ברשימת היינות שלנו?‬
‫תודה, יקירתי, אני אחכה לעמיתה שלי.‬
‫לוקח לה הרבה זמן, מה?‬ ‫-כן, בהחלט.‬
‫אתה צריך שאבדוק מה שלומה?‬ ‫-לא, תודה.‬
‫היי, כדור בשר.‬
‫את לא יכולה לשאול מה גברת עושה בשירותים.‬
‫השולחן הזה זקוק לך. קדימה.‬ ‫-יש לך משהו בעיניים.‬
‫מה קורה, קונג פו פנדה?‬
‫הכול טוב.‬ ‫-הסרט טוב, אבל הזמנתי פיצה.‬
‫אתה קורע מצחוק.‬ ‫אתה צריך לעשות מופע סטנד־אפ.‬
‫קורע מצחוק.‬
‫סליחה שהתעכבתי.‬
‫היי.‬
‫שינית את האיפור שלך?‬
‫מה זאת אומרת... אלוהים.‬
‫תן לי לבדוק...‬
‫אלוהים אדי...‬
‫טוב, שחור זה הטרנד עכשיו, אתה יודע?‬
‫דיברת על הצעה.‬
‫נכון?‬ ‫-בדיוק.‬
‫"ראקטה אד פלוצטום."‬
‫כן? זה בסדר, זה לא מפריע לי.‬
‫זה דבר טבעי שהגוף שלנו עושה.‬ ‫-לא.‬
‫לא, זה לא העניין.‬ ‫ראקטה אד פלוצטום זה בלטינית.‬
‫זה אומר, "ישר לעניין".‬
‫ידעתי את זה, סתם צחקתי.‬ ‫-בטח.‬
‫ז'ורז'ה פדרו ואני רוצים שתובילי‬
‫את התיק החשוב ביותר בהיסטוריה של החברה.‬
‫כמו שאני תמיד אומרת, ד"ר פאצ'קו...‬ ‫-מנת חצילים!‬
‫חצילים?‬ ‫-זה על חשבון הבית.‬
‫כן.‬ ‫-מישהו ראה את מיקה?‬
‫אנחנו צריכים אותו במטבח,‬
‫אבל אני לא מוצאת אותו.‬
‫מי זה מיקה?‬ ‫-סליחה.‬
‫אני צריכה ללכת לשירותים שוב.‬ ‫-בטח.‬
‫אתה יכול להפסיק עכשיו,‬ ‫מיקה, אני יודעת הכול.‬
‫בבקשה, תעזרי לי, אחותי.‬
‫אל תספרי לאף אחד.‬ ‫-בחייך. תמיד ידעתי.‬
‫מה ידעת תמיד?‬
‫מאז שהיית קטן.‬
‫מה ידעת?‬
‫מיקה.‬
‫אני לא היחידה, נכון?‬
‫מה?‬ ‫-טרנסית, מיקה! הטרנסית היחידה!‬
‫צא מהארון הזה. תבעט בדלת.‬
‫לך לחיות באהבה עם הגבר הנאה שמחכה לך שם.‬
‫אחותי, אני לא טרנס.‬
‫אני לבוש כמו אישה כדי לשמור על העבודה שלי.‬
‫האיש הזה הוא הבעלים של החברה שאני עובד בה,‬
‫משרד עורכי הדין.‬
‫אם אאבד את העבודה שלי,‬ ‫וירז'יניה תיקח את בני.‬
‫זה הכול.‬
‫ומתי הפיכה של מישהו לאישה הצילה את עבודתו?‬
‫זה בדרך כלל ההפך.‬ ‫-לא הפכתי לאישה, בסדר?‬
‫אני עושה את זה רק כדי לשמור על העבודה שלי.‬ ‫תעזרי לי, אחותי.‬
‫בסדר.‬
‫אבל אחרי שתספר לי‬
‫כל פרט קטן בסיפור הזה,‬ ‫כי אני מתה לדעת, בסדר?‬
‫עכשיו תחזור לשוגר דדי שלך. אני אהיה במטבח.‬
‫תפסיקי. בחייך.‬
‫לך.‬ ‫-אני יפה?‬
‫אתה פנדה.‬ ‫-לכי תזדייני.‬
‫אלוהים.‬
‫אנחנו מפקידים את המוניטין‬ ‫של "טרטוליו אוטסיליו פאצ'קו"‬
‫בידיים שלך.‬
‫אל תדאג, ז'יי־פי,‬ ‫עכשיו תראה מה זה עורכת דין.‬
‫על זה אני מדברת!‬
‫כדאי שתקנו משקפי שמש‬
‫ותשחירו את כל החלונות‬ ‫כי זה הזמן שלי לזרוח!‬
‫כל הכבוד.‬
‫בואו נראה מי המטורף שתובע את "טופ".‬
‫"תיק ד"ר ז'וליה אורנלס." אתם בסטלה?‬
‫השתגעתם? מה זה? זאת ד"ר ז'וליה?‬
‫אתם רוצה שאצא נגד ד"ר ז'וליה?‬
‫גם אנחנו הופתענו, נכון, ד"ר פאצ'קו?‬ ‫-כן.‬
‫מי היה מאמין שד"ר ז'וליה‬ ‫תנשוך את היד שהאכילה אותה?‬
‫רגע. לא, רק רגע. לא.‬
‫נראה שאתה היית זה שניסה לנשוך.‬
‫היא תובעת אותך על הטרדה מינית.‬
‫ניסית לנשק... ניסית לכפות את עצמך עליה?‬
‫זה ג'יבריש.‬
‫שטויות.‬
‫אני מכיר אתכן, נשים אוהבים להגן זו על זו,‬
‫אבל לא ניתן להגן על מה שד"ר ז'וליה עושה.‬
‫ז'וליה לא הייתה עושה דבר כזה.‬ ‫-את לא מכירה את ז'וליה.‬
‫אני מניחה שלא.‬
‫הגישה של ד"ר ז'וליה השתנתה מאוד‬ ‫כשהצטרפת למשרד.‬
‫כן. הייתה לך השפעה עליה.‬ ‫למעשה, על כולם כאן.‬
‫היא אמרה עליי משהו?‬
‫אחרי שניצחנו בתיק "ברילאנטה",‬
‫היא באה למשרד שלי לבקש קידום.‬
‫עכשיו אני רואה שכבר אז היו לה כוונות רעות.‬
‫היא תכננה את השקר הזה כשהיא התפטרה.‬
‫זה בלתי אפשרי. לא. ז'וליה ואני חברות.‬
‫נראה שהיא לא חברה שלך.‬ ‫היא ביקשה את הקידום לעצמה.‬
‫אמרתי לה ששתיכן ראויות לקידום,‬ ‫אבל היא התעקשה להיות היחידה.‬
‫אחרת היא תתפטר.‬
‫נראה שהיא נוטרת לך קצת טינה.‬
‫היא בטח קינאה ביכולות שלך.‬
‫תראי מי התפתחה באופן טבעי בתוך החברה.‬
‫ד"ר פאצ'קו, אני לא יכולה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫איפה האומץ שלך, המקצועיות שלך?‬
‫זה מבחן כדי לקבל קידום.‬
‫אתה מעמיד אותי במצב ממש קשה!‬
‫זה... פאצ'קו, זה ממש לא אתי!‬
‫טוב, ההחלטה בידייך.‬
‫את יכולה לסרב.‬
‫אבל אז תסרבי גם לשותפות,‬
‫לקריירה שלך, לכסף‬
‫ולעבודה שלך.‬
‫המשרד סומך עלייך, ד"ר מישל.‬
‫נחכה לתשובה שלך‬
‫עד מחר.‬
‫סליחה.‬
‫היי, ד"ר מרסלה.‬
‫היי, ז'וליה. את לא באה לפגישה?‬
‫כן, אני אבוא.‬
‫אני רק אטפל בזה קודם.‬
‫את נפגשת עם האיש שהיה אישה, נכון?‬
‫מה קרה? ממש כעסת עליו.‬
‫מרסלה.‬
‫מיקה הוא בחור טוב.‬
‫האמת היא שלא קרה שום דבר רציני.‬
‫אפילו לא נשיקה.‬
‫אני לא יודעת, פשוט נבהלתי.‬
‫תהיי כנה. שמחת לפגוש את מיקה הזה, נכון?‬
‫את יודעת מה אני חושבת?‬ ‫החיים העניקו לי הזדמנות שלא זיהיתי.‬
‫אז החלטתי שאנצל אותה.‬
‫נתראה בקרוב.‬
‫זה נכון?‬
‫מיקה.‬
‫לא היית אמור לשמוע את זה.‬ ‫-כן, אני בטוח.‬
‫מה הסיפור הגדול?‬
‫זה לא רציני.‬ ‫-אני יודע שטעית לגביי.‬
‫אבל אני מתחיל להבין שגם אני טעיתי לגבייך.‬
‫טעיתי בגדול.‬
‫מה?‬
‫אנחנו מטילים פצצה.‬
‫זה מושלם, ד"ר מישל.‬
‫ההגנה שלך מבהירה היטב‬ ‫שלעולם לא הייתי מטריד עובדת.‬
‫כן, אין בעיה.‬
‫הוספתי כמה מחמאות של עובדי המשרד עליך.‬
‫יופי.‬
‫אני אכתוב את זה.‬
‫בשביעי בצהריים יהיה טבח בבית המשפט.‬
‫ד"ר מישל תמרח את הפנים‬ ‫של ד"ר ז'וליה על האספלט.‬
‫- השימוע לגבי ז'ונאס -‬
‫רגע. אני לא זמינה בשביעי בצהריים.‬
‫יש לי פגישה שאיני יכולה לפספס. אני מצטערת.‬
‫ד"ר מישל,‬
‫הפגישות היחידות שאסור לך לפספס‬ ‫הן עם שתי ישויות.‬
‫עם המשרד הזה‬
‫ועם המוות.‬
‫אז בבקשה אל תמותי, ותדחי את הפגישה השנייה.‬
‫אני חושבת שאני אתעלף.‬ ‫אני לא מרגישה טוב. אולי אלה גלי החום.‬
‫מותק.‬ ‫-אני בגיל המעבר.‬
‫לגימה קטנה כדי שלא תתייבשי. בטח.‬ ‫-תן לי.‬
‫נפלא.‬ ‫-ואו, זה חזק.‬
‫כן, אלה מי מוסקבה.‬ ‫הידועים בכינוי העממי, וודקה.‬
‫וודקה גרועה, אבל...‬ ‫-כן.‬
‫זה הדלק המושלם למצבים שמשתבשים.‬
‫למען... תן לי לשתות כי...‬
‫כן.‬
‫המצב השתבש.‬
‫שלום. כאן מישל.‬
‫האם שומעת?‬
‫שומעת? למה האצבע שלך על האוזן?‬ ‫-שעוות אוזניים.‬
‫הכול בסדר עם התוכנית?‬ ‫-הכול טוב. תעשה מה שסיכמנו.‬
‫פשוט תעקבו אחריי.‬
‫הוא לובש חוטיני, את יודעת?‬ ‫-איזה סוטה.‬
‫אתה חצוף.‬
‫סוף סוף.‬
‫ובכן, גבירותיי ורבותיי,‬
‫אני חושבת שאפשר להתחיל עכשיו.‬
‫אני מעבירה את רשות הדיבור לתביעה.‬
‫אחר צהריים טובים, כבוד השופטת,‬ ‫בית המשפט הנכבד. תודה.‬
‫בצער רב אני מדווחת על מקרה נוסף‬
‫שבו אישה הייתה קורבן להתנהגות פוגענית‬
‫מגברים שחושבים שהם יכולים לעשות הכול.‬
‫יש כאלה שיכולים, נכון?‬
‫מקצוענים שמסתתרים מאחורי העבודה שלהם,‬
‫מאחורי עמדת הכוח שלהם,‬
‫כדי להטריד נשים.‬
‫כדי להתייחס אליהן כאל חפצים.‬
‫אבל הפעם זה נגמר, כבודה.‬
‫הגיע הזמן לדווח על זה.‬
‫לדווח על מצבים‬ ‫כמו זה שחוותה ד"ר ז'וליה אורנלס,‬
‫שהוטרדה בצורה מרושעת על ידי האיש הזה,‬
‫ד"ר ז'ורז'ה פדרו מסקרו,‬
‫שניצל את השבריריות שלה‬
‫ואת הפרטיות במשרדו‬
‫כדי להטריד אותה.‬
‫בזמן שהוא הציע לה קידום,‬
‫הוא חיבק אותה, הוא ניסה לנשק אותה.‬
‫שקרים.‬
‫האיש הזה, גבירותיי ורבותיי,‬
‫הוא פחדן, הוא חלש.‬
‫הוא אדם שמסתתר מאחורי מעמדו המקצועי‬ ‫כדי שאף אחד לא יראה‬
‫את חוסר הגבריות שלו.‬
‫התנגדות!‬
‫היא לא יכולה להגיד את זה.‬
‫תן לי לטפל בהתנגדויות.‬ ‫-אז תעשי את זה.‬
‫לא נתת לה לסיים.‬
‫זו הפרעה גברית.‬
‫מה?‬ ‫-הפרעה גברית.‬
‫אתם מתנגדים או לא?‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫ד"ר מישל, בבקשה, תשמרי על מרשך במקומו.‬
‫בסדר.‬
‫שב.‬
‫גבירותיי ורבותיי...‬
‫"גרבותיי..."‬
‫היא, הוא, הם.‬
‫אני.‬
‫אנשים ובני אנוש.‬
‫אתם, אתן.‬
‫כולכם.‬
‫זה תיק סמלי מאוד...‬
‫סליחה, כבודה. יש שיחה דחופה עבורך.‬
‫עבורי?‬ ‫-הפרעה גברית מתרחשת שוב.‬
‫כן?‬
‫היי, מערכת המשפט הברזילאית נדפקה.‬
‫יש פצצה בכיסא שבו את יושבת.‬
‫את תתעופפי כמו באטמן עם הגלימה השחורה.‬
‫יש פצצה! רוצו!‬
‫לעזאזל, נדפקנו!‬
‫אלוהים. תירגעו, אנשים, עדיף...‬
‫אלוהים.‬
‫זה נורא.‬
‫היי.‬
‫אלוהים, מיקה, אתה חייב להפסיק לאכול פיצה.‬ ‫אני מרגישה שאני דוחפת שק בטון.‬
‫כבודו, אני מתנצל על העיכוב.‬
‫הייתה לי תקרית בקומה השנייה. אני מצטער.‬
‫אתה חצוף.‬
‫ממש מקורי. כבר שמעתי את זה היום.‬
‫אני רוצה לדעת אם הצדדים הגיעו להסכמה.‬
‫כן. הגענו להסכמה.‬ ‫-לא.‬
‫כי הצד הזה לא מסוגל להיות אבא טוב.‬
‫הוא חושב רק על עצמו.‬ ‫-וירז'יניה!‬
‫די עם השטויות.‬ ‫אני משלם את דמי המזונות בזמן.‬
‫מתי שאתה בוחר, נכון?‬
‫ותשלום בזמן לא הופך בטלן לאבא טוב.‬
‫מערכת היחסים שלי עם ז'ונאס טובה מאוד.‬
‫אל תנסי להגיד שאני אבא רע!‬
‫לפחות אני לא אומר שאני לא יכול לעבוד‬
‫ומבזבז את זמני בהתעמלות "פאוור גידו".‬
‫היי! תשמור על הפה שלך.‬
‫איך אתה יודע שאני בשיעור של גידו?‬
‫כן, מותק, אני לא מתאמן,‬
‫אני לא קופץ, אבל יש לי קשרים.‬
‫אתה עוקב אחריי?‬ ‫-לא הייתי מבזבז את זמני במעקב אחרייך.‬
‫סדר. שקט.‬ ‫-יש לי דברים טובים יותר לעשות.‬
‫אתה מנסה לעצבן אותי.‬
‫סדר.‬ ‫-את לא יודעת כמה אני עסוק.‬
‫שקט!‬
‫מספיק!‬ ‫-סליחה.‬
‫בית המשפט הוא לא מקום לדרמה!‬ ‫-אלוהים, הוא...‬
‫מה נראה לכם שזה? תוכנית אירוח?‬
‫אדוני השופט, המנוול הזה‬ ‫לא רוצה לשלם את החשבונות של בנו.‬
‫היא משקרת.‬
‫זה שקר. אני בכלל לא מכיר אותה.‬
‫אני אכסח אותך!‬ ‫-הוא לא שלי!‬
‫אני רוצה בדיקת דנ"א!‬ ‫-הוא לא שלי!‬
‫מספיק!‬ ‫-בדיקת דנ"א? השתגעת?‬
‫אני צריך לבקש מכם...‬
‫בבקשה, תחכו בחוץ עד שאפתור את הבעיה הזו.‬
‫חבל שעלינו לעזוב‬ ‫כאשר תוצאות בדיקת הדנ"א נחשפות בתוכנית.‬
‫גבירותיי ורבותיי, אני מתנצלת‬
‫על אזעקת השווא.‬
‫זו הייתה בדיחה איומה.‬
‫ממשיכים הלאה.‬
‫אני נותנת את רשות הדיבור להגנה.‬
‫רק שנייה. סליחה.‬
‫כבודה,‬
‫קולגות.‬
‫כפי שכולכם יודעים, אני אישה אמיתית.‬
‫כבודה,‬
‫אני חושבת שכל הנשים צריכות לעבוד‬
‫ב"טרטוליו אוטסיליו פאצ'קו".‬
‫אם יש משרד עורכי דין‬
‫שמתייחס לנשים כמו אל גברים,‬
‫זה המשרד שנקרא "טופ".‬
‫ודוגמה טובה לכך‬
‫הוא מרשי,‬
‫ד"ר ז'ורז'ה פדרו.‬
‫אדם ישר,‬
‫הגון,‬
‫מכובד.‬
‫אחד מעורכי הדין הטובים ביותר‬ ‫שהמדינה הזאת ראתה אי פעם.‬
‫אילולא העניבה המגוחכת שלך‬ ‫היית הגבר המושלם.‬
‫איזו אכזבה!‬
‫את בוגדת!‬
‫ברבו, ד"ר ז'וליה.‬
‫סוף סוף‬
‫אנחנו מתחילים להבין מי את באמת, נכון?‬
‫פוטרת מ"טופ" בגלל הגישה הזאת שלך.‬
‫את אגרסיבית.‬
‫ולפעמים אפילו אלימה.‬
‫ולא בגלל ההטרדה לכאורה‬ ‫שבה את מאשימה את מרשי.‬
‫מעולם לא הייתה הטרדה.‬
‫אבל יש מישהי שמנסה לנצל הזדמנות.‬
‫סיימתי את טיעוניי.‬
‫לאן את הולכת, ד"ר מישל?‬
‫מה?‬ ‫-לאן את הולכת?‬
‫נתתי בראש. אני לא מבינה למה עליי להישאר.‬
‫מה דעתך להקשיב לתביעה עכשיו?‬
‫לפחות מישהו מחא כפיים.‬ ‫-סליחה שאני מפריע למסיבה הקטנה שלכם.‬
‫את מעולה, אחותי.‬
‫אבל אני צריך לדעת מי הבעלים של הקורסה‬
‫עם לוחית הרישוי אף־אייץ'־איי־5997.‬
‫היא שלי. למה?‬
‫אנחנו גוררים אותה.‬
‫היא חונה באופן לא חוקי.‬
‫אנחנו גוררים אותה.‬
‫אבל היא במגרש החנייה.‬
‫מגרש חנייה?‬ ‫-זה חשאי. גוררים את המכוניות של כולם.‬
‫החניון הזה חשאי, גברתי.‬ ‫המשטרה משתלטת על הנכס.‬
‫כל המכוניות ייגררו.‬
‫אני רק מודיע לכם.‬
‫הנה את.‬
‫מחכים לך בקפטריה.‬
‫אחר צהריים טובים.‬
‫מה השטויות האלה?‬ ‫-מה?‬
‫כבודו, בבקשה.‬
‫האיש הזה מסרב‬ ‫להתייחס למשהו ברצינות. אלוהים!‬
‫הוא תמיד מאחר לאסוף את הבן שלנו.‬ ‫הוא מודל לחיקוי נורא.‬
‫כבוד השופט, אני מבקש "וניה".‬ ‫אפשר לגשת לדוכן, בבקשה?‬
‫לא.‬ ‫-הוא אף פעם לא מאשר.‬
‫אבל אני אגש בכל זאת,‬
‫כי אני יודע שאני מביא לך אנרגיות טובות.‬
‫מרשי, כלומר, אני,‬
‫נמצא ברגע זה על סף הפיכה לשותף‬
‫באחד ממשרדי עורכי דין‬ ‫הגדולים ביותר במדינה הזאת, כבודו.‬
‫חשבת פעם‬
‫שאולי גם אני רציתי לחזור לקריירה שלי?‬
‫ואילו עשית את חלקך עם ז'ונאס,‬ ‫אולי הייתי יכולה?‬
‫האידיוט הזה לעולם לא ידע‬ ‫איך זה להיות אישה.‬
‫נו, באמת!‬ ‫-כבודו,‬
‫כל מה שמרשתי רוצה זה מה שהכי טוב לבנה.‬
‫יהיו לו חיים טובים יותר בסן פרנסיסקו.‬
‫קולגה יקרה, עם כל הכבוד,‬ ‫אני אספר לך משהו. זה לא יהיה טוב יותר.‬
‫מה שהכי טוב לילדים‬
‫זה להיות קרובים להורים שלהם.‬
‫לשני ההורים. הורים שאהבו זה את זה פעם.‬
‫מרשי, כלומר, אני, אהב אותך פעם, בסדר?‬
‫ומרשי צריך...‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫הוא צריך ללכת לשירותים.‬
‫יש לי מעי רגיז. ואכלתי ביצה ורודה.‬
‫בקפטריה של בית המשפט, וזה קטלני.‬
‫אתה טעמת אותה.‬ ‫היא מנסה לצאת ברגע שהיא נכנסת.‬
‫אז מרשי צריך‬
‫לצאת לזמן מה, כי זה כבר מתחיל לצאת.‬
‫אני מרגיש את זה. אני כבר חוזר.‬ ‫זה רק כי... אלוהים, זה יוצא.‬
‫אופס. טעות בשירותים.‬
‫אתה רואה? הבובה הקטנה לובשת שמלה.‬ ‫אלה שירותי הנשים.‬
‫שנים בתפקיד ועדיין לא למדתי‬ ‫לשתות פחות מים בימי משפט.‬
‫אני לא יודע אם זה היה רעיון טוב‬ ‫לצרף את ד"ר מישל לתיק הזה.‬
‫ד"ר פאצ'קו בוטח בה.‬
‫עכשיו שהוא יצא ממערת הקברים‬ ‫כדי לענות אותי,‬
‫אני צריך להמשיך לרצות אותו עד שהוא יתפגר.‬
‫אבל אתה בדרך לנשיאות. דטה וניה.‬
‫כשאגיע לשם, אני אבעט בכלבה המכוערת לרחוב.‬
‫היא דפוקה.‬ ‫-האישה הזאת טיפשה כל כך.‬
‫היא מכוערת כמו שהיא טיפשה.‬ ‫-נכון.‬
‫אישה קטנה ויהירה.‬
‫אני שונא אנשים טיפשים.‬ ‫-שלום, קולגות.‬
‫תן לה לחשוב שהיא מצליחה.‬
‫חבל שד"ר ז'וליה‬ ‫עשתה את מה שהיא עשתה, נכון?‬
‫כי היא כוסית אמיתית, נכון?‬
‫זה ממש היסטרי.‬
‫היא באה לדבר איתי במשרד שלי‬
‫עם המחשוף היפה הזה.‬
‫המכנסיים הצמודים האלה שחושפים הכול.‬
‫היא הציעה את עצמה.‬ ‫היא בישלה לי כדי שאבעט בכדור.‬
‫אז הייתי חייב להבקיע את השער.‬
‫אני אביא את האידיוט הזה.‬
‫סליחה.‬
‫איפה אבא שלך?‬
‫הוא רץ לשם.‬ ‫-בסדר. בוא איתי.‬
‫הוא בטח זומם משהו, ואנחנו נגלה מה.‬
‫תעצרו את המשפט מייד!‬
‫ד"ר מישל, עכשיו שהשימוע מתחדש?‬
‫יופי. חשבתי שהתחלתם בלעדיי.‬
‫זה בלתי אפשרי, ד"ר מישל.‬
‫שקט, יקירי.‬
‫כבודה, אני רוצה לומר‬
‫שהתביעה לא תעצור את האיש הזה היום.‬
‫אני אעצור את הסוטה הזה.‬
‫מה?‬ ‫-בדיוק.‬
‫ד"ר ז'ורז'ה פדרו מסקרו‬
‫חייב לצאת מבית המשפט הזה ישר לכלא.‬
‫אני מבקש "וניה" כדי להתנגד.‬
‫אתם צריכים להקשיב לי.‬ ‫-מובן שאנחנו נקשיב.‬
‫בוא נקשיב לך.‬
‫פשוט...‬
‫רק רגע.‬
‫אפשר? רק רגע.‬
‫סליחה.‬
‫הלו. בדיקה.‬
‫בסדר.‬
‫...היסטרי.‬
‫היא באה לדבר איתי במשרד שלי‬
‫עם המחשוף היפה הזה.‬
‫המכנסיים הצמודים האלה שחושפים הכול.‬ ‫היא הציעה את עצמה.‬
‫היא בישלה לי כדי שאבעט בכדור.‬ ‫אז הייתי חייב להבקיע את השער.‬
‫כן. אז כשאתה שם את היד שלך על הברך שלה,‬
‫מושך אותה אליך וצריך להקשיב‬
‫ל"זה לא מה שאתה חושב".‬
‫"מאוחר מדי, יקירתי."‬
‫בוגדת!‬
‫יהודה איש קריות בחצאית!‬
‫ד"ר פאצ'קו, אמרתי לך שאי אפשר לבטוח בנשים.‬
‫את עושה את זה כי לא רציתי לזיין אותך,‬ ‫כלבה מכוערת.‬
‫היי! שומר!‬ ‫-את מגעילה.‬
‫קח את הסוטה הזה מפה.‬ ‫-מכשפה שכמוך.‬
‫איש לא רוצה אותך.‬ ‫-מכשפה מכוערת!‬
‫זה לא הסוף.‬
‫זה לא!‬
‫את מוכנה להסביר את עצמך?‬
‫אלוהים, זה הפך לאופרת סבון.‬
‫כשאני...‬
‫כשפגשתי את ד"ר ז'וליה,‬
‫רק התחלתי לעבוד שם.‬
‫וחשבתי‬
‫שאוכל להראות את הפוטנציאל שלי במהירות.‬
‫ידעתי למה אני מסוגלת.‬
‫אבל לא ידעתי, בהיותי אישה,‬
‫שזה יהיה קשה כל כך.‬
‫איפה היית כל הזמן הזה?‬
‫הפריעו לי בכל פעם שדיברתי בפגישות.‬
‫נאלצתי להצדיק את כל הרעיונות שלי.‬
‫נראה שבגלל שאני אישה,‬
‫הייתי טיפשה,‬
‫חסרת יכולת.‬
‫ובכל זאת,‬
‫לא הקשבתי‬
‫לקולגה שלי, ד"ר ז'וליה.‬
‫לא הקשבתי לה כשהיא נזקקה לי יותר מכול.‬
‫מה הנקודה שלך, ד"ר מישל?‬
‫אין לי נקודה.‬
‫בבקשה.‬
‫אני לא ד"ר מישל.‬
‫אני ד"ר מיקלה.‬
‫לד"ר מישל יש שיער קצר?‬
‫ברוך הבא לעולמנו.‬
‫מיקלה.‬
‫ידעתי שהוא דו־פרצופי!‬
‫אבל לא ידעתי שהפרצוף השני הוא דראג.‬
‫מיקה הוא לא מלכת דראג, וירז'יניה.‬ ‫-המונח הנכון הוא "קרוס־דרסר".‬
‫עשיתי הרבה טעויות.‬
‫אבל כל מה שעשיתי היה במחשבה על הבן שלי.‬
‫רציתי לשמור על העבודה הזאת‬ ‫כדי להוכיח לאשתי לשעבר‬
‫ולבן שלי...‬
‫שאני אבא טוב.‬
‫שאני מסוגל לטפל בו.‬
‫אבל אני יכול לומר דבר אחד.‬
‫להיות אישה...‬
‫זה לא תפקיד של גבר.‬
‫אז לזה התכוונת, אבא?‬
‫כשאמרת שעלינו לשים את עצמנו בנעלי נשים?‬
‫אני לא חושבת שזו הייתה הכוונה.‬
‫טוב, זה חסר תקדים.‬
‫בדיוק, כבודה.‬
‫שטויות כאלה הן חסרות תקדים.‬
‫סליחה.‬
‫צריך לבטל את התיק הזה.‬
‫עורך הדין שלי הוא גבר.‬
‫ומה הבעיה עם זה?‬
‫ד"ר פאצ'קו, בשם אלוהים,‬
‫אתה מעוז של צדק, תתערב בבקשה.‬
‫לא ציפיתי לזה ממך, ד"ר ז'ורז'ה פדרו.‬
‫אכזבת אותי מאוד.‬
‫ואם מדברים על אכזבה, הנה עוד אחת בשבילך.‬
‫בדיוק כמו בתמונה. הוא עקום!‬
‫המנוול היה קרוב יותר משחשבנו.‬
‫קיבלתי את זה בצ'ט של בית המשפט.‬
‫התיק סגור.‬
‫מיקה, אני צריכה לדבר איתך. בבקשה.‬
‫ז'ונאס , בוא עם דודה שלך.‬ ‫-בטח.‬
‫כן, לך עם דודה שלך.‬ ‫-כן. לך, ז'ונאס.‬
‫לך עם דודה שלך.‬
‫איבדת פה משהו?‬ ‫-לא.‬
‫קפה. אתה רוצה?‬ ‫-בטח.‬
‫כן, וירז'יניה.‬
‫תקשיב.‬
‫לא ידעתי שאתה מסוגל לזה.‬
‫וירז'יניה, כל מה שעשיתי היה בשביל...‬
‫בשביל הבן שלנו, בשביל ז'ונאס.‬
‫בבקשה, אל תשתמשי בזה נגדי.‬
‫חשבתי שאתה מודל גרוע לחיקוי,‬ ‫אבל לא היה לי מושג.‬
‫בבקשה, אל תיקחי את הבן שלי. אני מתחנן.‬
‫לא היה לי מושג כמה רחוק היית מוכן ללכת.‬
‫הייתי צריכה לראות אותך בחצאית‬
‫כדי להבין איזה אבא נהדר אתה.‬
‫אלוהים, עבר כל כך הרבה זמן מאז...‬
‫זה מטורף. לא.‬ ‫-לא.‬
‫אין מצב. אלוהים!‬ ‫-רעיון נורא.‬
‫התגברתי על זה.‬ ‫-אימא שלי במקלחת.‬
‫בסדר. זה נגמר?‬ ‫-כן.‬
‫כן. אפשר...‬
‫הבגדים שלך.‬
‫הם חמודים. אפשר לשאול אותם?‬ ‫-כן.‬
‫לכן אנחנו מתגרשים. את תמיד רוצה ממני משהו.‬ ‫עכשיו את רוצה את הבגדים, את החצאית. לא.‬
‫אין מצב.‬ ‫-היי.‬
‫אבא, אתה זוכר את ולנטינה?‬
‫הילדה שהרסה את הר הגעש, נכון?‬
‫כן, אנחנו חברים עכשיו‬ ‫ואנחנו הולכים לקולנוע מחר.‬
‫נהדר, בן. אני שמח בשבילך.‬
‫אני גאה בך.‬ ‫-גם אני.‬
‫מיקלה, עשיתי עבודה טובה?‬
‫זה היה כמו סרט ריגול. הייתי כמו מקגייוור.‬
‫כמו מרגל ו...‬ ‫-פרדריקו, שתוק.‬
‫ד"ר מישל. מי היה מאמין?‬ ‫-היי.‬
‫היי.‬ ‫-מי היה מאמין?‬
‫היית גבר כל הזמן הזה.‬
‫כן. אף אחד לא מושלם.‬
‫אבל זה היה מושלם. עורך דין מבריק.‬
‫כמובן.‬
‫בזכותך חזרתי לעסוק במשפטים, הצלת את המשרד,‬ ‫ושחררת אותי מטראומת הזין העקום.‬
‫הבן שלי כאן.‬
‫מגיעה לך העלאה, לא?‬
‫לזה אני קוראת פריבילגיה גברית.‬
‫הרגע גילית שהוא גבר וכבר נתת לו העלאה.‬
‫לא. אני שוכר אותך מחדש‬ ‫ואת תהיי שותפה, בסדר?‬
‫תודה, ד"ר פאצ'קו,‬ ‫אבל אני שמחה מאוד במשרד שלי.‬
‫וממש נוכל להשתמש בעורך דין כמוך, מיקה.‬
‫אני מצטער, ד"ר פאצ'קו,‬ ‫אני ממש מעריך את ההעלאה,‬
‫אבל נראה שיש לי בוסית חדשה.‬
‫מה זה?‬
‫האם הוא הרגע...‬
‫אני אגיד לכם משהו.‬
‫תודה לאל שאני לא צריך ללבוש חזיות‬ ‫ולנעול עקבים יותר.‬
‫נעלתי עקבים פעם אחת‬ ‫והרגליים שלי כאבו במשך שלושה ימים.‬
‫הן עדיין כואבות.‬
‫גברים הם כל כך חלשים.‬
‫אני רציני. אני לא יודע איך את עושה את זה.‬ ‫הדבר הזה... עדיין כואב לי.‬
‫בשם אלוהים.‬ ‫-אתן לך כמה עצות.‬
‫אבא, שכחתי לתת לך את זה.‬ ‫זה הגיע לבית שלנו.‬
‫מה זה?‬
‫בבקשה, ד"ר ז'וליה. תודה.‬
‫"'ווא מאיס' מציעה‬ ‫חבילת שייט זוגי הכוללת הכול.‬
‫"האיים הקריביים לרגליכם." נפלא!‬
‫"מזל טוב לעורכת הדין המבריקה‬ ‫ד"ר מישל ברביירי."‬
‫מזל שאני תמיד מוכן.‬ ‫יש לך ביקיני שאוכל לשאול?‬
‫אתה רוצה לדעת מה דעתי על אנשים שחושבים‬
‫שהם יכולים להתבדח על הכול? אם זה תלוי בי,‬
‫אנשים כאלה יועמדו לדין,‬
‫יישפטו ויורשעו.‬
‫בלי זכות להתלונן.‬
‫הייתי ברור?‬
‫מה?‬
‫תודה.‬ ‫-אתה מוכן להתפטר, אחי?‬
‫רק רגע. רגע, אחי!‬ ‫-"טופ!"‬
‫אני עושה קפוארה, אחי!‬ ‫-זה "טופ!"‬
‫מה זה, מירנדאו?‬ ‫אני אדחוף לך אצבע, מירנדאו!‬
‫מספיק. אני עף מכאן.‬
‫אבא שלה בטח עורך דין.‬
‫הוא עשה עימה צדק.‬ ‫-בחייך, טיאו.‬
‫אתה עדיין משתמש במשפטים כאלה?‬ ‫אנחנו במאה ה־21.‬
‫אי אפשר להחפיץ את הגוף הנשי‬ ‫בצורה דוחה כל כך. אין לך בושה?‬
‫אבל הייתי נותן בה.‬
‫כן. אני לא אשקר.‬
‫ואימא שלה לא מתערבת. היא שקטה. את בסדר?‬
‫את לוקחת כדורים?‬ ‫יש אנשים שלוקחים תרופות כדי להפסיק להרגיש.‬
‫אני רוצה מרשם. אפשר לשאול את הכחול?‬
‫מה שלום הילדה? היא אגרסיבית.‬
‫את צריכה לטפל בזה בבית.‬
‫סליחה, ראיתי ג'וק עובר כאן...‬
‫אתמול שתיתי מיץ קני סוכר.‬
‫וכששותים מיץ קני סוכר ואוכלים מאפה מטוגן,‬
‫כזה שמטפטף ושורף אותך...‬ ‫לא תאמינו איזו כווייה יש לי על הזרוע.‬
‫חשבתי, "יודעים מה? אקח את זה.‬
‫"עבר הרבה זמן מאז ששתיתי‬ ‫מיץ קני סוכר עם מאפה מטוגן."‬
‫שתיתי ואז באתי לפה.‬
‫חשבתי שאני בסדר.‬ ‫חרבנתי בבוקר. עם הקפה שלי.‬
‫חשבתי שאני נקי.‬
‫"אין עוד משהו שצריך לצאת."‬ ‫אבל לא. אני צריך ללכת שוב.‬
‫זה עשה בלגן ואני אצטרך...‬
‫וירז'יניה יודעת.‬
‫כי אם אשחרר אחד כאן...‬ ‫היא קראה להם פצצות קטלניות,‬
‫גז סארין, הכול יתחרבן כאן.‬
‫פשוטו כמשמעו. אני...‬
‫סליחה, ידידי. סליחה, כבודו.‬
‫בשם כולכם, ועם כבוד לאף שלכם,‬
‫כי אפילו השערות ינשרו. אני אלך לחרבן.‬
‫סליחה. מייד אחזור. זה כבר...‬
‫אני אחזור עם נייר דבק על המכנסיים,‬ ‫זה כבר דולף על הרגל שלי.‬
‫תרגום כתוביות: ג'ניה ליטבאק‬