Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PO RESNIČNI ZGODBI MORDA
POSVEČENO TISTIM, KI VERJAMEJO, DA ZAPRAVLJAJO ČAS.
To je pravilna formula.
Razumete, da je odgovor, ki ste mi ga dali, sra...
Nepravilen.
- Je tako, profesor? - Pa...
Gremo naprej. Povejte mi kaj o vašem poskusu.
Dobro.
Če balon s helijem privežemo
na ta avtomobilček,
se zaradi variacij tlaka, ki ga povzroči pospeševanje,
giblje kontraintuitivno.
Zaviranje bi balon potisnilo nazaj.
Toda v fiziki, kot v življenju, obstajajo spremenljivke.
ŽIVI ZA DANES
Avto, pokliči Lucio Pilates.
Dobro, kličem Lucia.
Ne Lucia.
Lucia Pilates.
- Alessandra. - Ne morem verjeti.
- Kaj se dogaja? - Oprosti, Lucio.
Pomotoma sem te poklicala. Zmotile sem se, oprosti.
Trapa si kot vedno.
- Kako si? Kako je tvoj sin Marco? - Dobro, raste.
Čakajo naju razgovori z njegovimi profesorji.
Upam, da je podoben tebi, ne njegovemu trapastemu očetu...
Končaj klic.
Bi mi kaj priznal, preden vstopiš?
Mama, pomiri se, vse je pod nadzorom.
Zaradi slabih ocen iz matematike bi lahko padel na maturi.
Težko bi bilo popraviti angleščino.
To je nemogoče popraviti.
Ne morem reči, da je pameten, a ni dejaven. Tepec je.
V veliki nevarnosti je, a ne bo delal mature.
135 DNI DO MATURE...
Če ni bilo vse pod nadzorom, kaj naj bi mi še povedali?
No? Poglej me, prosim.
Ne glej me, živčno me delaš.
Imaš kaj reči?
Morda potrebujem nov telefon.
- Ker je stari... - Dobro, kličem Fabija Nova.
Ne, ne... Kasneje ga bom klicala!
Krivi svoje prijatelje, Marco.
Tistega, s katerim se družiš, kako mu je ime? Daniele? Ta narkoman!
Jaz, narkoman?
Ne jezi se. Mama je bila besna.
Samo alergičen sem. Težava so trave.
Dobro, a imaš vedno rdeče oči in jemlješ tablete...
Antihistaminike, Marco. In ne kadim.
Vem, a imaš sobo v garaži. Vse je vlažno.
Kaj naj bi rekel?
Da smo bili pri spletnem pouku fizike vsi dobri, ker smo goljufali?
- Niti pogledaš jih ne. - Čista matematika.
Na slepo izbereš, kot službo.
Na tem sem šest ur dnevno, ko pa se utrudim... Sofia?
Drži se teme in nadaljuj.
Potem mu napišem nalogo.
''Napišem ji nalogo.'' Ženska sem, dokler se ne dokaže nasprotno.
- Kakšen značaj. - Neznosno.
- Imaš telefon, ki ga ne uporabljaš? - Verjetno.
Tudi ti jo moraš prevzeti.
- Hvala. - Prosim.
Ja, zdaj se sorodne duše najde na aplikaciji.
Ne, tam se ne išče sorodnih duš.
Sofia, pokrij si ušesa.
Zakaj ga siliš, da si pokrije ušesa, če boš gestikuliral?
''Jo siliš, da si pokrije ušesa.'' Kakšna tepca. -Prav ima.
- Kakšen značaj, Sofia. - Utihnita.
Kakorkoli, se spomniš Claudie?
Delila sva si brezplačno aplikacijo. Po 15 dneh se je vrnila k bivšemu.
Kot tudi Anna.
- In Clara. - In Stefania.
In hvala.
- Samo zaljubiti se hočem. - Koga briga ljubezen pri 19-ih?
Rad bi jo pripeljal domov za božič.
Da me babica vpraša: ''Pa tvoja punca?''
Marco.
Tvoja babica je umrla.
Dobro, kakšen sorodnik. Ne babica, seveda.
Kateri sorodnik?
- Stric Mario? - Stric Mario.
- On je zabaven. - Ja.
Dobro, stric Mario. Lahko zdaj nadaljujem?
- Stric Mario? - Stric Mario.
Hočem, da se najine roke popolnoma prepletejo.
Ki ji lahko rečem...
''Ljubim te.''
- Stric Mario je idealen. - Ja. On je idealen.
Stric Mario.
Dobro, stric Mario.
Tvoj brat, kreten. Tako.
Ja?
Dobro, že grem.
Grem z njim, da mi da skuter.
Naju bodo zvečer res spustili na zabavo?
- Sem te že kdaj razočaral? - Vedno.
Grozen značaj imaš.
''Grozen značaj imaš.''
- Jaz bom vozil. - Zakaj?
- Greva v Quindie. - V tisti klub?
- Daleč od tvoje službe je. - Kasneje ti pojasnim. Pridi.
- A mi boš dal kasneje skuter. - Bom, bom.
Čakaj.
- Daj, stani. - Ti voziš.
Ne oglasi se.
Daj mi ga.
Ljubezen! Ja, v službo grem. Zdravo.
Ja. Ne, ne... Ni treba priti pomen, ne.
Ne, ne. Te pokličem pozneje. Zamujam. Adijo, adijo...
Andrea, zakaj si rekel...
Daj, veš, da bruham, ko sem v stresu. -Kaj si naredil?
Lagal sem z dobrim razlogom. Nastopam v Quindieju.
Andrea, nisi razumel.
Pravi, da s glasbo zapravljam čas, toda tokrat...
Andrea, obrni se!
- Kaj se reče v takem primeru? - ne vem.
- "Mokra neves..." - Raje ne!
V roki držim vse tvoje izgovore.
Tokrat jih bom vrgla na ulico!
Hvala.
Pogumni so.
Poskusil sem, a sem prišel le do tu. Ni mi všeč.
- Hvala, da si ostal. Adijo. - Daj, ne moreš biti slabši od nje.
Vem, česa si sposoben.
Hej, Andrea!
- Hej, kam greš? - Domov se smiliti samemu sebi.
Zmoreš to. Punca je bila grozna.
Meni se ni zdela tako slaba.
Daj, kako ti pade na pamet sodelovati s takim glasom?
To je žalitev za glasbo.
Ta žalitev za glasbo je moja prijateljica.
Meni se zdi odlična.
Veliko dušo ima.
Oprostita.
Kakšni talenti, kakšne pesmi, kakšen... Dolgčas.
Naslednji nastopa Andrea Martinelli.
- Pojdiva. - Ne, zakaj?
Je Martinelli tu?
- Ne vedo, kdo sem. Greva. - Tam je! Pridi na oder!
Ne, ne, to je odvratno.
Dobro.
Pojdi.
- Povej. - Marco, kje si?
Tu je kup ljudi. Prideš?
Marco?
Hej, Marco?
Ne.
Hvala. -Nisi razumela moje ironije malo prej.
- Marco, me veseli. - Giulia.
Lahko prisedem ali me bo tvoj fant ubil?
Je to beden poskus, da izveš, ali imam fanta?
Ja.
Sama sem po izbiri.
Nekdanjega fanta.
To je zadnji izjemen nastop tega večera.
Z nami je Andrea Martinelli, znan kot...
"Tacchino".
Ime...
Imaš prav, moja prijateljica je grozna. -Ja.
"Taccuino", beležka, v katero pišem svoje misli in pesmi.
- Hej. - Noro.
L. 2023 ljudje še vedno ne marajo metala. -Bila si super.
Res, velika...
Duša.
- Ti pa si... - Njegov brat.
Tacchino!
Hvala. Ja... To je pesem...
Klasična pesem o ljubezni, kot so vse italijanske in ostale.
Ko sem jo napisal...
Hvala.
Prosim, ostani tu, daješ mi samozavest.
- Ne. Začnemo? - Ja.
Hvala.
Vem, da je videti kot idiot, a se njegove pesmi dotaknejo duše.
Takole gre.
Ali želodca.
Oprostite.
- To se pogosto dogaja. - Ne greš z njim? -S kom?
PRENOS ZAVRNJEN
Veš, zakaj so mi všeč polaroidi?
- Imaš le eno priložnost... - Da izpadeš slabo. Poglej, groza.
Strašno.
Kaj si hotel reči?
Ja... Moj oče se je zaljubil in pobegnil s kolegom.
Zapustil je dva otroka in ženo, a nihče od nas ne zna kuhati.
Kakšen prasec.
Ne, to je malo pretirano.
Pogumen je bil. Vsaj srečen je.
On.
Odkar je mama odkrila aplikacije za spoznavanje, je noro.
- Kako? - Raje ne bi govoril o tem.
Jaz mislim, da je ljubezen sranje.
Ni sranje.
Je tako, kot bi nenehno igral na avtomatih.
- Na avtomatih? - Ja.
Pojasni.
Slike nenehno pomikaš naprej
in upaš, da bo naslednja vsebina, naslednja oseba boljša.
Kot pri avtomatu.
Toda nagrada pri tem je občutek, da smo zamudili.
Da bomo ostali sami.
Nenavaden si, Marco.
Nocoj je bilo...
- Lepo. - Čudno.
Ja, bolj čudno kot lepo, ja.
Pozno je, moram iti.
- Jo lahko vzamem? - Ja, prosim.
Lahko te pospremim, če želiš.
Tam imam skuter.
Prav, te pospremim do tam.
- Dobro. - Dobro.
Tu sva.
Dober skuter.
Vem, da se ne poznava dolgo in verjetno boš mislila, da sem nor,
a bi te rad spet videl.
Prisežem, da nismo vsi kot tvoj bivši.
Marco, hitro, danes ali jutri?
Danes.
- Zapiši si mojo številko. - Ja.
Mislim... Moral bi reči jutri, a sem rekel danes...
Povej.
339...
25...
5423.
Hvala.
- Se vidiva. - Se vidiva.
Adijo.
Telefon se je ugasnil.
Kako naj pridem domov?
In hladno je.
- In? - Dobro.
Bodi bolj natančen, na splošno govoriš.
Dobro, dobri sta, kakor je treba... Ne vem.
- Oči? - To te zanima?
- Ne. Rit? - No...
Ta je zelo dobra, ja.
Pristopil si in ona je pristala na igro.
Nadrealističen večer.
Zdaj moraš biti malo hladen, da ne izpadeš...
Vem. Moral bi čakati.
A mi nekako mi...
Manjkaš.
Copata, Marco. Copata... Sovražim te.
Žal mi je.
VIDENO
Halo, Giulia?
- Ne. - Kako ne?
Ne, napačna številka. Jaz sem Aria.
Kakšno ime je Aria?
- Halo, Giulia. - Napačno številko imaš.
Lepo življenje ti želim.
Shranil sem napačno številko.
Stari, že več dni iščeva. Ta punca ne obstaja.
Morda te je kdo omamil
in je Giulia 50-letni Mauro.
Je res nisi vprašal za stik?
Ja.
- Pa priimek? - Tudi ne.
- Slikala sva se. - Super, pokaži fotografijo.
- Ona jo ima. - Sovražim te.
Piši ji, daj.
Vsi vemo, da veliko govoriš, a imaš možgane v hlačah.
Daj.
Hej, oprosti. Nisem te hotel nadlegovati.
In ime Aria je zelo...
Poredno.
Izvirno.
Nisem te hotel užaliti.
Moj oče ima specifičen okus. Lep večer.
V takšnem vremenu lahko le gledaš serije.
Ravno sem začela gledati 130. sezono "Don Mattea".
Vem, da se nisi zares nasmejal.
Dobila si me pri laži.
Veselilo me je, Marco.
Enako, punca s čudnim imenom.
Aria.
128 DNI DO MATURE...
- Marco, se učiš? - Sranje.
Ja, učil sem se angleščino. Ponavljam matematiko za test jutri.
- Potem ne bodi nenehno na telefonu. - Prava se oglaša.
Ven grem. Andrei sem dala denar za pico.
Veš, da je marec?
Popraviti moraš tudi druge predmete.
Letos je... -Matura. Res? Hvala. Pozabil sem.
Rad te imam, adijo.
Groza.
Hej.
Torej, resnica ali izziv?
Spet? Res si obsedena.
Vedno bom izbral resnico. Ob izzivih sem živčen.
Dobro...
Kako težko je bilo, ko sem se oglasila jaz in ne tvoja Giulia?
Pravzaprav se niti ne spomnim, kakšna je Giulia.
Neumnost.
Moram se učiti. Se slišiva. -Adijo.
Oprosti.
Ni se treba zahvaljevati.
Če še kdaj komu daš mojo številko, te bom ubila.
Najdem ti idealnega fanta, ti pa se pritožuješ.
Ves večer sem bila z njim, a je bilo, kot bi bila s tabo.
Enaka sta, enako nakladata.
Jaz ne nakladam. In ni mi všeč, tako da...
Zakaj mu nisi povedala, da sem mu dala tvojo številko?
Ker... Dobro, samo pogovarjava se.
Dovolj imam zvez.
Nočem več, da me imajo za brezplačno različico aplikacije.
Vidiš? On bi rekel enako.
Aria, živi naprej. Niso vsi kreteni kot Diego.
Ja, a sem bila zaljubljena v tega kretena.
Zdaj bi se rada posvetila sebi
ter stvarem, ki jih moram opraviti, to je vse.
In Marco je preveč čuden... Ne.
Ljubek.
Čuden.
Ljubek.
Ljubko čuden.
In? Kdaj se bosta videla?
Verjetno nikoli. Vedno najde izgovor.
Predvčerajšnjim je rekla, da je zunaj preveč vlage.
Kako si oblečen?
- Kasneje ti povem. Je alergična? - Ne. Frizura se ji pokvari.
Kakšen izgovor je to?
Ne vem, vprašal me je štirikrat v treh dneh.
Ne vem več, kako naj se mu izognem.
- Preprosto, ne izogibaj se. - Nočem tako zapravljati časa.
Tu imaš tetovažo.
Posumil bo, da imaš drugega.
Morda celo dva.
Oprostita, nisem imel kje parkirati.
- Zakaj si tako oblečen? - Kasneje vama povem.
Gotovo je kak modrooki... -S trebušnimi mišicami. -Ki jih ti nimaš.
In jih nikoli ne boš imel. Pri 25-ih se boš zredil. Kot jaz.
Glej še enega Ciusija. Na vaji računamo nate.
- Letos moramo osvojiti polento. - Gremo! Zmaga je naša.
- Ne vem, kaj delam. - Od kdaj hodiš na vaje za Palio?
Odkar je Natasha napisala na profilu,
da so ji všeč fantje, ki se ukvarjajo s folkloro.
- Kdo je Natasha? - Ona.
Hej.
- Kaj, hudiča, hočeš? - Kaj, hudiča, ti hočeš?
- Tožila te bom. - Tožil te bom.
Ko ubranim polento, bo moja.
Ne boš je ubranil, osvojil jo boš.
Ne ubranil?
Ne. Tisti, ki branijo, so...
- Kaj hočeta od mene? - Nič.
Sam si prišel, nihče te ni klical.
Rad ima gradove.
Lačen sem.
Vsi pravijo, da so zelene,
a so v resnici modre in svetlo rjavo obrobo.
Kaj?
Barva tvojih oči.
Hočem te videti.
- Marco... - Ne, čakaj, da povem.
Vem, da nisem lep kot tvoj bivši ali ta, s katerim se verjetno videvaš.
Ne, pravzaprav...
Niti nimam trebušnih mišic, kakršne mora moški imeti,
a se pogovarjava vsak dan že vsaj en mesec.
Rad bi šel vsaj enkrat ven, potem pa bo za vedno izginil.
Marco?
Kaj...
Marco?
- Tu sem. - Marco?
Dobro, izpadel sem tepec.
Težek si. Čas imam le v ponedeljek v času kosila.
Ponedeljek?
Marco, si normalen? Takrat je stodnevna proslava.
Kosilo, profesorji, matura, se spomniš?
Pospravite klopi. Imate eno uro za pet nalog.
Boste vsaj enkrat dobili pozitivno oceno
ali vas bom morala prenašati še eno leto?
Pazite, kako se izražate.
Daniele, vrgla te bom.
Martinelli?
Boste zmogli?
Poskusili bomo.
Oba bom vrgla.
100 DNI DO MATURE
In? -Rekel sem ti, na vse sem mislil.
Restavracija očetovega prijatelja je 800 m stran.
- Takoj boš tam. - Ja, a potrebujem...
- Dobro jutro. - Dobro jutro, profesorica.
Jutro nikoli ni dobro, ko vidim tebe, Martinelli.
To pravi tudi moja mama.
- Sovražim jo. - Očitno je nekje platana.
Kako si oblečen? Kot moj stric si videti.
- Kaj je? - Pozabil sem antihistaminike.
- Umrl bom. - Daniele, plan.
Plan, plan... Torej, plan...
Da bi šlo vse gladko,
moraš le...
Pozorno poslušaj, začne se, ko bom igral, da kiham.
Takrat moraš hitro oditi.
Ne, čakaj, to je sranje.
Kako naj vem, da boš igral, če ves čas kihaš?
Nisem pomislil na to.
- Pozorno poslušaj. - Daniele...
- Začne se, ko bom... - To si že povedal!
Lahko pa...
Farinica bo gotovo rekla: ''Želim vam srečo,
potrebovali jo boste''...
Nazdravimo.
Vstani s telefonom v roki
in se pretvarjaj, da imaš nujen klic.
Mama. Moram se oglasiti.
Dobro... Kako bom prišel tja in nazaj?
Nimam pojma, ne morem misliti na vse. Improviziraj.
Mislim, da potrebuješ načrt.
Daniele, ti bi si ga moral zamisliti!
Pa še rekle si, da sem v tej obleki kot tvoj stric!
Mati je rekla, da sem videti dobro, verjel sem ji!
Zadnje čase sem zelo osamljen in zagrenjen...
- Tja, Marco. - Ne govori mi, kaj naj delam!
Marco, naj me prof. Farini ne kliče med kosilom.
Prosim, ne delaj neumnosti.
- Kako si oblečen? - Saj ne boš snemala?
Za objavo. Kdaj pa bom šla spet spet ven z nekom iz 15. stoletja?
Kako si?
Kako te že označim?
"Marcomartinelli", brez presledka. Kot sem povedal.
Ja, pozabila sem.
- Profil serijskega morilca. - Sovražim družbena omrežja.
- Saj jih smem sovražiti? - Seveda.
Tudi moja nekdanja prijateljica je tako govorila.
Zdaj pa je vplivnica. Prodaja fotografije svojih stopal.
So to vplivnice? Ne vem.
- Kako sta tvoja starša? - O materi raje ne bi govorila.
- Potem pa... - Očetu pa ni mar za nič.
Potem mi ni mar zanj.
- Živim s sestro. - Krasno.
Razmišljala sem...
Ne maram tistih, ki vedno mislijo na jutri.
Ja. -Življenje je že tako sranje, kot...
Igra na avtomatu, kjer vedno izgubiš.
- To vedno govorim. - To vedno govorim.
- Kaj delaš? - Nič.
Poglej ta posnetek.
To je Elisa. ''Ne dovoli, da te Franco izčrpa.''
Oprosti, nisem hotel... Narobe je napisala ime.
Ne, ti nisi Franco.
DANIELE DOHODNI KLIC
Moram na stranišče.
Molčal je, pogledala sem ga...
In ga na koncu vrgla.
Moram na stranišče. Oprostite.
ARIA DOHODNI KLIC
Gotovo sem ves umazan.
- Malo. - Grem na stranišče. Vroče je.
Dani, skuter ne vžge.
Pojdi, pojdi...
- Daj mi ključe od avta. - Ne.
- Prosim. - Ne. -Prosim.
Prosim. Očetov je.
Verjetno sem pojedel kaj takega, da mi je slabo.
Očitno je stranišče zelo daleč.
Misliš, da sem neumna?
Ne, ne, samo...
Ni tako, kot se zdi. Lahko pojasnim.
Si kdaj naredil kakšno neumnost?
Enkrat.
Babico sem prepričal, da je kava vesoljska rastlina za nadzor uma.
Dobro, resnica ali izziv?
- Res... - Izčrpal si vse resnice.
Torej izziv.
Odidiva, ne da plačava.
- Ja... Se hecaš? - Ne.
Ne... Mislim, da ne moreva...
- Marco, živi malo. - Ne, čakaj...
Čakaj, čakaj...
Nora si.
Moram se spet posvetiti športu, drugače bom umrla.
Mi boš povedal, zakaj si se ves čas vozil tja in nazaj?
Kosilo za stodnevno proslavo v bližnji restavraciji.
Moral bi povedati, drugič bi se dobila.
Se hecaš? Ko si končno pristala?
Odkupil se ti bom. Resnica ali izziv? -To mi je všeč.
- Izziv. - Dobro.
Vrni se in plačaj, ker me to dela živčnega.
Ti ljudje pošteno delajo, da bi otrokom zagotovili varnost.
Marco, čakaj. Plačala sem, ko sem te čakala.
To je bolje. Dobro.
Potem pa pelji do restavracije?
Znaš voziti?
Marco, situacija je katastrofalna. Ne vem, kaj narediti.
Načrt je bil grozen, samo da veš.
- Me veseli. Daniele. -Aria. - Rekel sem mu, da je načrt slab.
Zakaj se moj avto sam pelje?
Nisi povlekla ročne? Bila sva na klancu. -Ne.
- Nisi dala v prvo prestavo? - Ne.
- Kako ne? To se prvo uči. - Nimam izpita.
Vprašal sem, ali znaš voziti.
Ja, znam voziti, a nimam izpita.
Dovolil si ji voziti brez...
Čigav avto je to?
Martinelli! Martinelli!
- Ne, ne... - Ja, tako je.
Martinelli, moj avto! Kaj, hudiča...
V MOJI SOBI JE... SAMA SVA.
Nisva na zmenku.
Tu sva zaradi učenja, ker se počutim krivo za to, kar se je zgodilo.
To ni zmenek.
OČITNO SEM JI VŠEČ.
- Jasno. - Dobro, torej...
- Pri kateri lekciji si? - Prva stran.
- Katerega poglavja? - Učbenika.
Osnovne fizike smo jemali na daljavo, zato nimam pojma o tem.
- Kako ne maraš fizike? - Ne, ti povej, kako ti je lahko všeč.
Moja sestra jo predava, pa sem imela brezplačne lekcije.
- Tako je lahko. - Ne.
Ne, ni.
Torej...
Tu je nogavica.
Tako.
Sem jo bom dal.
Tako.
MAREC 2023 100 DNI DO MATURE.
APRIL 2023 VELIKONOČNI PONEDELJEK
- In? Je grozno? - Pravilno.
- Kaj? - Vse je pravilno.
Ne gre ti še tretji Newtonov zakon dinamike, toda...
Vse je pravilno.
Oprosti, to se mi še ni zgodilo.
Poslušaj...
Jutri bi te hotela peljati nekam...
Kjer je romantično, recimo.
- Ti in jaz? - Ja.
A ne pričakuj ničesar posebnega...
Rekla je "posebno".
Seveda to ni zmenek, v muzej greva.
To moram povedati Danielu.
Dobro, ne bom povedal, da je ona povabila mene.
Nič posebnega.
Greva v muzaj, ki je vsak zadnji četrtek v mesecu odprt do polnoči.
Zmenek. Ob polnoči.
- Nepozabno bo... - Prijateljsko druženje.
Prosim, narediva dva otroka. Ne, tri.
Marco?
Me poslušaš?
Ja, ja... Sliši se super.
Rekla si, da bo romantično.
Nisem pričakoval... -Muzeja. Rekla sem, da greva v muzej.
Ne, rekla si...
Greva v muzaj, ki je vsak zadnji četrtek v mesecu odprt do polnoči.
Ah, ja. Rekla si, da greva v muzej.
Kot prijatelja.
A nisi omenila osnovnošolskega izleta.
Vem, nisem vedela, da bom morala delati.
A bo zabavno. Simone je krasen.
Hej. Zdravo. Jaz sem Marco, me veseli.
Simone, Arijin fant.
Dobro.
Blagor tebi.
Hvala, Aria.
Adijo, Aria. Adijo, kakorkoli ti je že ime.
- Kaj ni ljubek? - Ljubek. Ja.
Res ljubek.
Nikoli nisem bil v muzeju.
Ponoči.
Pravzaprav nisem vedel, da to obstaja.
Jaz...
Kot otrok sem vedno prihajala sem.
Bili smo povezana družina.
Stara sem bila sedem let. Še vedno se spomnim tega.
Starša sta se skregala in sestra me je peljala sem.
Zdaj vedno pridem sem, ko potrebujem...
Malo oddiha.
Ta kraj me razveseljuje.
Ti tudi.
Kaj?
Razveseljuješ me.
Zapiramo muzej.
Obiskovalce prosimo, da se pomikajo proti izhodu.
Dobro.
Je bova jutri učila?
Ja. Se vidiva jutri.
To so te tri formule, toda...
Hej, dobre novice... O, bog, gola sta.
- Ko bi bila vsaj. - Nisva. -Nisva.
- Zakaj nista gola? - Ker sva prijatelja.
Aha. Kakorkoli, spet nastopam v Quindieju.
- Nemogo... - Sijajno! -Sijajno.
Poslušajta: ''Zaradi popolne nesposobnosti drugih glasbenikov,
vas vabimo, da še enkrat nastopite v petek...''
''V petek.''
- Vsi so bili zanič. - To je grozno. -Vem.
- Vsi morate priti. Vsi. - Tudi jaz pridem.
- Ne, vsi, samo ti ne. Ne, - Zakaj?
Nihče še ni videl, da bi glasbenika spremljala mati.
Vesela sem, da sem prišla. Krasen kraj.
Dobro, da ga je Claudio odprl.
Kdo je Claudio? -Lastnik.
- Dopisovala sva si do... - Ne zanima me. Hvala.
Počakaj me tu in se ničesar ne dotikaj.
In brez dopisovanja.
Ja... Zdravo, ljubezen... Oprosti, navada.
Zdravo, Betty.
Vem, da si rekla, da me nočeš več slišati,
a so mi dali še eno priložnost v Quindieju.
Morda bi si tudi midva lahko dala še eno priložnost?
Prihranil ti bom prosto mesto.
Pogrešam te.
Torej, pripravljen?
Daj, Andrea, dober si!
- Veš, zakaj si dober? - Ne.
Ker si po očetu nadarjen za glasbo.
- Pa ostali talenti? - Nimaš jih.
Hecam se.
Je odgovorila?
Poslušala je, morda odgovori kasneje.
- Ti lahko nekaj povem? - Ja.
Pa kaj, če ne pride?
Andrea, čaka se vlake, ne ljudi.
- To sem prebrala na internetu. - Sem si mislil.
- Zdravo. - Zdravo.
- Zdravo, dragi. - Aria, kaj se je zgodilo?
- Samo zvin gležnja je. - Samo bergle, očitno.
Nisem dolgočasna kot ti, Martinelli.
Začnemo čez pet minut!
- Kako gre? - Do zdaj je šlo zelo dobro.
Ne pozabi, da se nocojšnji nastop snema.
Posnetek bomo poslali založbam, če bo dober.
Ljubko.
Dobro, ne skrbi.
Ja.
Mokro nogavico imam.
- Odvratno. - No, dobro...
- Oprosti, ko je v stresu... - Bruha.
Giulia.
- Kaj pa ti tu? - To je torej ta Giulia?
Ne spomnim se.
- Zakaj me nisi poklical? - Kdo?
Ti.
- Zafrkavava te. - Kaj...
Dober večer.
- Kaj, hudiča, je to? - Preprosto je.
Izvedel sem, da je Giulia Arijina najboljša prijateljica.
S tabo je bila na najslabšem zmenku vseh časov,
pa ti je dala Arijino številko, da se te je znebila.
- Tako je. - Tako je.
Genialni umi se takoj prepoznajo.
Ja... Greva.
Dobro, takoj začenjamo ta večer
in ne pozabite vedno verjeti v svoje sanje,
drugače boste končali kot jaz.
Aplavz, prosim. Ne? Dobro.
Zakaj mi nisi povedala za Giulio?
Ženske skrivnosti.
Na oder prihaja Mimmo sui Tubi.
Je Mimmo sui Tubi tu?
Je Sui Tubi Mimmo tu?
Je kdo... Tu je!
Blagor nam, da si prišel. Izvoli, pridi na oder.
Dajmo, Mimmo!
Veš,
sprašujem se, zakaj si tako skrivnostna.
Veš,
ne razumem te.
Včasih si ironična...
Prelepa si.
Ljubezen v lekarni...
Kaj?
Nič.
Hiša na obali, a najina ljubezen raste.
Ljubezen v lekarni... Poklical bom policijo,
da ustavi mi srce, da na pohod gre...
Ljubezen v lekarni...
Bravo, Mimmo!
Hvala, Mimmo sui Tubi.
Upamo, da te ne bomo več videli.
Naj na oder pride...
Andrea Martinelli, imenovan "Tacchino".
- Taccuino, pravzaprav. - Ja, nikogar ne briga. Poj.
Dober večer vsem. Zapel bom svojo avtorsko skladbo.
Naslov je "Aria",
kot melodija, ki jo vedno radi poslušamo, a redko slišimo.
Ne zanima nas! Poj!
Zapel jo bom. Oprostite.
Bojim se, da ti ne bo všeč.
Jutri ti bom pisal.
Bojim se, da vsako moje sporočilo daje vtis opravičila.
Ostajam pred televizorjem,
ugašam telefon...
Preklete modre črtice, res mi gredo na živce.
Pogrešam Ario, pogrešam sam sebe...
Ostaja mi samo tvoja slika.
Če pohitim, ostanem brez diha.
Hrepenim po roki, ki bi me ljubila.
Poljubu in tišini, da me spodbudi.
Da me spodbudi...
Poljubu in tišini...
Adijo.
Krasen večer.
- Prevoz kasneje? - Imam skuter.
Sprašujem, ali bi ti peljala mene. Ne vem, kako se vrniti.
- Nimam še ene čelade. - Prav, tekel bom, da ostanem v formi.
- Mi daš številko? - Ne.
Ne.
- Bi si sledila na omrežjih? - Nimam profila.
Prej si poslala objavo. Tu sem bil.
Dobro, moram iti. Adijo.
Moja je.
Srečna sem. Imam svojo pesem.
Resnica ali izziv?
Danes te bom presenetila.
Resnica.
Bi me zdaj poljubila?
Marco, nočem uničiti najinega prijateljstva.
Nisva prijatelja.
Ne, sva prijatelja.
Tako gledaš prijatelje?
Prijateljev ne kličeš vsak večer po video klicu.
Ali pa morda.
- Ne razumeš, ne morem. - Česa ne moreš?
Me izkoriščaš, ko ti ustreza?
Ali ko nimaš dovolj pozornosti mišičnjakov, ki všečkajo tvoje slike?
Gledaš moje všečke?
Vsi to delajo, a ne gre za to.
Nočeš se prepustiti.
Zapleteno je.
Trpela sem zaradi nekoga, ki me ni razumel.
Diego ni bil to, kar sem mislila. Pustil me je, čim sem se odprla.
Jaz nisem on.
- Marco, lepo se imam s tabo. - Tudi jaz s tabo.
- Nasmejiš me. - Ti tudi mene.
- Lepo te je slišati. - Enako.
- Ti si... - Čudovita.
Zelo simpatičen.
Bolj simpatičen kot lep. Dobro.
A trenutno nimam veliko prostega časa.
In nočem imeti obveznosti še do nekoga.
Do tebe.
Vem le eno.
Vem le, da po tretjem zakonu dinamike,
če telo A deluje s silo na telo B,
mora telo B delovati z enako silo,
a v nasprotno smer, na telo A.
Midva sva ravnotežje, ki se doseže,
ko jaz naredim neumnost, ti pa se nasmejiš
in nezavedno z očmi poveš, naj ostanem.
Ti si akcija, jaz pa reakcija. To ve celo fizika in fizika je sranje.
Ljubim te.
Zares te ljubim.
41 DNI DO MATURE.
GIULIA, ARIJINA PRIJATELJICA
Kdaj sta se nazadnje slišala?
Pred šestimi dnevi,
12 urami,
24 minutami
in petimi sekundami.
Se res tako slabo poljubljaš?
Ji vsaj nisi rekel, da jo ljubiš.
- Marco, saj nisi? - Nisem, nisem neumen.
- Pojdiva torej ponjo, s tabo grem. - Ne vem, kje živi.
Nisem je vprašal.
Vedno je ona prišla k meni.
Morda so ji ukradli telefon.
Ja, lopov pa je bil pred dvema minutama na spletu.
Ignorira moja sporočila.
Poklical jo bom.
- Halo, Aria? - Glasovna pošta. -Ja.
Samo zaljubiti se hočem.
Jaz hočem shujšati in jesti pico.
To je kot romantična komedija,
a slaba, ker je italijanska.
Pogrešam to, da me sprašuješ, o čem razmišljam,
ko te gledam v tišini.
Igrala si resnico ali izziv,
jaz sem dobil 60 točk na maturi.
Tvoji zapiski ležijo povsod.
Moje obljube na blazini,
cigareta ugasnjena že eno uro...
Sam govorim s praznino v tej hiši,
pogled te išče, ko skozi okno zrem.
Včasih se sprehodim po dežju,
da bi videl tvoj obraz, kako gre mimo.
Da malo zadiham...
Andrea, dovolj imam te pesmi!
Lahko napišeš kaj, kar ni o meni?
Marco, trenutno te preveva ustrezna žalost.
In morda sem našel založbo, zato potrebujem skladbe.
Trpi še en teden.
Sovražim te.
Tudi meni ne odpiše že več dni.
Morda gre za Franca.
- Franca? - Ja.
Morda ga je tudi meni kdaj omenila, a nisem razumela.
Franco...
- Še vedno jo imaš? - Kaj? -Najino sliko.
Ah... Seveda.
Gledam jo, da se spomnim, da zmenek ne more biti slabši.
Oprosti.
Daj, pomagala ti bom, da ji pošlješ lepo sporočilo.
Predstavljaj si, da sam Aria.
Kaj bi mi rekel?
Pogrešam te.
Bila si...
Edina dobra stvar v mojem življenju,
a sem zamočil.
Lepo sporočilo, toda...
Nisi ga poslal.
- To se nikoli ni zgodilo. - Ni se zgodilo.
Aria je odgovorila.
Dobro, morava se pogovoriti.
Čakam te jutri. To je moj naslov.
Sranje.
37 DNI DO MATURE
Ne.
- Zdravo. - Si ti Marco?
Ja. -Pridi. Sem Elisa, Arijina sestra.
Smem?
Lepa hiša.
Spomnim se te višje.
Pustila vaju bom sama.
Aria, grem v sobo. Če kaj potrebuješ, pokliči, prav?
Oprosti, pol so jih priprla avtobusna vrata.
Kaj se je zgodilo?
Se spomniš zvina?
Ni bil samo zvin.
- Moram ti povedati... - Najprej jaz, poljubil sem Giulio.
Ja, a sva bila pijana.
Spet se je razšla, ti pa nisi odpisala en teden in...
Čakaj, Marco. -Prosim, otežuješ mi. Čakaj...
Vraga, ubil sem jo. Aria?
Aria... Elisa?
- Elisa? Aria? Aria? Elisa? - Kaj si naredil?
Nič, prišel sem, ker jo pogrešam in ji povedal za poljub z Giulio, a...
- Utihni! Pokliči rešilce! - Rešilci, ja!
Ja. Ja, oče. Ti sporočim, če se poslabša.
Dobro, adijo.
Elisa, prisežem...
Marco, ne zanimajo me tvoji izgovori, a ti moram nekaj povedati.
Kako si ji lahko rekel kaj takega, ko je v takšnem stanju?
Nisem vedel, da je izvin lahko tako resen...
Izvin? O čem govoriš? Pojma nimaš, kako težko je...
- Čakaj... Ni ti povedala. - Česa?
Resno? Degenerativna bolezen.
Od otroštva.
A je bilo do nekaj tednov nazaj vse pod nadzorom.
Obiščimo jo.
Morda je tudi Giulia tam.
Ne, to pravim, ker... Prijatelji so pomembni.
Ne zaradi Giulie...
- Moraš se odzvati, Marco. - Kako? Ne javlja se mi.
Tudi njena sestra je rekla, naj jo pustim pri miru.
Vsak stres ji lahko škodi.
Dobro, poklical jo bom.
MARCO DOHODNI KLIC
Kako dolgo se mu boš izogibala?
Dokler me ne pozabi.
- Je zavrnila klic? - Ja. -Tipično.
Ne pošiljaj ji...
- Ja. - Ne pošiljaj emotikonov.
Kaj je napisal?
''Vsaj povej mi, kako si.''
In smeško, smeško ter...
Banana. Verjetno pomotoma.
Odgovorila je.
Marco, Elisa tu. Dobro me poslušaj, ne išči moje sestre.
Pozabi jo. Dovolj si naredil.
- Boš grižljaj? - Daj mi mir.
Nisi bila malo pregroba?
Ja, namenoma.
Vidiš, da ga pogrešaš?
Hoče ostati s tabo, Aria.
Čemu?
Ne vemo, ali se mi bo poslabšalo.
Kaj, če se jutri...
Ne zbudim?
To je obljuba.
ŽIVI ZA DANES
Ne misli na jutri.
Oče je.
Zdravo, oče.
Ja, bolje sem.
Elisa je v službi. Ne vem, zakaj se ne oglasi.
- Adijo. - Res je ničvreden.
Misliš, da bodo spraševali elektromagnetizem?
- Kaj? - Res si v pomoč, kot vedno.
Si bral o razredni skupini? -Arhivirano eno leto. Vse to je sranje.
- Objavljena je komisija. - In?
Ni tiste grozne Farinice. Za fiziko pride neka zunanja.
- To je ona. Čedna je. - Se hecaš?
Ni moj tip, a mi je všeč.
Brat, to je Elisa.
Arijina sestra.
Marco, če hočeš, lahko pokličem babico, da odstrani urok.
Strokovnjakinja je.
Poveži televizor.
Razločno izgovori.
Ja. Poveži televizor.
Ne razumem. Lahko ponovite?
Ne.
- Marco, kje si bil? - Pri Danielu.
Se učiš? Čaka te matura.
Znaš govoriti o čem drugem?
Vedno me sprašuješ le o šoli. Nisi opazila, da sem slabo?
Ne, nikoli ne vprašaš, kako sem.
Nisi opazila, da Aria ni prišla že več dni?
Zakaj ne moreš biti mati?
- Marco... - Molči, nobene koristi ni od tebe.
Marco, prvič, nikoli več ne govori tako z mano.
Vem, kaj je zate najbolje. In trenutno je najpomembnejša matura.
Prav imaš.
Govorim samo o tem.
Marco, se spomniš, ko smo ti pri šestih letih povedali, da ti je poginil dihur?
Oče je bil prepričan, da moraš slišati resnico.
Rekel je, da boš tako odrasel.
Če bi bilo po moje,
bi ti kupila drugega dihurja, ga dala v kletko
in se pretvarjala, da se ni nič zgodilo in le odložila težavo.
Ko sem bila noseča z Andreom,
sem imela veliko dvomov.
Veliko.
Kaj, če ne bom dobra mati?
Kaj, če bom antipatična?
Potem se je rodil
in ko sem ga vzela v naročje,
sem ugotovila, da ne vem ničesar.
Nisem dobra s čustvi, Marco, niti z besedami.
Kadar je šlo za čustva, sem se vedno zanašala na tvojega očeta.
Nikoli si ne bom odpustila, da nisem nič rekla ali naredila, ko je odšel.
Toda včasih...
Lažje je nič narediti in čakati...
Da bolečina sama mine.
Ne bom jokal.
- Ampak ni, ker... - Ne bom jokal.
Sem ostala sama.
Popolnoma sama.
In postala sem grozna mati.
Včasih skušam nadomestiti tvojega očeta
z drugimi moškimi, katerih imen se niti ne spomnim.
Toda Marco...
Ko te vidim z Arjo...
Vidim, da si zaljubljen.
Ne vem, zakaj ne prihaja več, toda...
Če se razideta, a jo pogrešaš,
najdi način.
Ne pretvarjaj se, da ni nič. Ne bodi kot jaz.
Z Andreom sta zelo podobna očetu in morda...
Morda je tako bolje.
Poleg tega, dragi,
kako boš maturiral, če ti Aria ne bo pomagala?
- Prepozno je. - Zakaj?
V bolnišnici je in ne vem, kako naj pridem tja. Sovraži me.
Imam idejo.
Bruhal bom.
- Ne, ne... - Odvratno. -Ne zdaj.
Oprostita.
MAJ 2023 27 DNI DO MATUR
Gospodična Aria,
imate trenutek?
Kdo je to?
Opravičujem se vsem pacientom za to serenado.
Ne.
- Kaj? - Ne more biti serenada.
- Zakaj? - Jutro je, torej je matinada.
- Prosim, igraj. - Oprosti.
Marco je z nekim čudnim tipom.
Bojim se, da ti ne bo všeč.
Jutri ti bom pisal.
Bojim se, da vsako moje sporočilo daje vtis opravičila...
- Se je to res zgodilo? - Ja.
To je nezaslišano! Ta rit!
Oprostite, gospod! Rit!
Gospod... Kaj se je zgodilo?
Se spomniš Carla, pacienta z drugega nadstropja?
- Ukradel mu je kitaro. - Kaj?
Resno.
Vrnite jo! Pomembno je, moj brat trpi!
''Pogrešam Ario, pogrešam samega sebe...''
Marco?
"Itsorpo?"
OPROSTI
Nimaš vrtoglavice?
Ma... Marco?
Marco?
Na pomoč! Na pomoč!
Prijatelji čistilci! Na pomoč! Na pomoč!
Na pomoč!
Marco?
Prijatelji čistilci!
Na pomoč!
Obljubi, da je ne boš objavila, prosim.
Kot da nisi na družbenih omrežjih.
Ja, a se pretvarjam, da imam dostojanstvo.
- Pogrešal sem te. - Jaz te nisem.
Kako si?
Bolje.
Oprosti, ker je bila Elisa groba do tebe.
Včasih zna biti nesramna.
Fiziko predava, kaj pa pričakuješ?
Zakaj mi nisi povedala?
Ne maram omenjati Franca.
Spet ta Franco. Kdo je on?
Hodiš s tem tipom?
To je moja bolezen.
Oče ji je vedno tako rekel.
Grozne stvari so manj strašne, če jih poimenuješ.
Torej to ni nek tip.
Tako se imenuje tvoja bolezen.
To je krasno.
Ni krasno. Hočem reči... To je...
- Zakaj mi nisi povedala? - Kaj bi ti morala povedati?
Da mi bodo noge popolnoma odpovedale?
Da nenehno živim v strahu, da se bo stanje poslabšalo?
Da zaspim, ne da bi vedela, ali se bom zbudila?
- To bi ti morala povedati? - Ja.
- Bil bi ob tebi in skrbel zate. - Ja, sem videla.
Vem, da me sovražiš in sem delal neumnosti,
a mi dovoli ostati.
Tu bom, neopazen. Ne bom te motil, ničesar ne bom umazal.
Prosim.
- Kakšne ocene imaš? - Grozne.
Ne morem tvegati
niti v miru umreti, ne da bi si takoj pokvaril možnosti na maturi?
Točno tako, pomagaj mi.
Pod enim pogojem.
Prijatelja sva, nič več.
Prav.
Aha. Zdaj moram iti.
Torej...
Se vidiva jutri.
- Hočem reči... - Se vidiva jutri.
Vama je kdo povedal, da imata enake oči?
Torej, čaka me matura pri tebi.
- Morda. - Lep dan.
To je enako modulu negativnega F...
- B pomnoženo z A. - Dobro.
To je formula drugega...
Dobro. Oprosti.
Žal mi je.
Se slabo poljublja?
Ja.
Srček!
- Ne bi bilo treba. - Hitro se pozdravi.
Marco, rekla sem ti, da pojdi domov.
- Marco, daj. V bolnišnici sva. - Nihče ne bo vedel.
Marco...
Tetovaža. Samo ena. Poglej mojo.
Spere se z vodo. Zelo preprosto. V sekundi.
Dobro, tudi jaz jo bom imela.
Odlično.
ON TEGA NE VE,
A VSAKOKRAT, KO SVA SKUPAJ, POZDRAVI NEKAJ, ČESAR NI ZLOMIL.
BRISANJE
In kaj dobim za to rojstnodnevno večerjo ob svečah?
Bolnišnični jedilnik nudi...
Piščanca in brokoli.
Morda je bolje, da preskočiva kar k sladici. Dobro.
Čakaj.
Čakaj...
Močno pihni in si nekaj zaželi.
Odlično.
Pa darilo?
Peljem te na ples.
Kaj boš delala, ko prideš ven?
Če pridem ven.
Kot otroku so mi vedno govorili, da nimam veliko časa, zato...
Običajno improviziram, ne načrtujem.
In če te poljubim,
kaj se bo zgodilo?
Ne načrtujem.
Potem bom to naredil.
Tišina!
Kaj je to? "La La Land"?
Odidi!
16 DNI DO MATURE.
Najprej bomo opravili preiskave, da vidimo, ali ima primerne vrednosti
za takšno operacijo.
Dobro. -Nato se gre lahko domov malo spočit.
Brez stresa.
Kakšne možnosti imam?
Uspešnost je 50-odstotna, kar bi omogočilo, da zadržimo...
Franca.
A to ne pomeni, da boš lahko hodila.
Ozdraveti in morda nikoli več hoditi.
Pa...
Ostalih 50 odstotkov?
Hoja je precenjena.
Oprosti.
Torej danes pride ven?
Ja, oče bo prišel ponjo, operacijo pa ima čez en teden.
Dobro.
Danes je zadnji koristen dan.
Martinelli, veš, kaj to pomeni?
To je tvoja zadnja priložnost.
Zadnji ples.
Pojdi pred tablo.
Za nevedne, pridi na tablo.
- Se bojiš? - Ne, pripravljen sem.
- Ja? - Že grem.
- Martinelli, kaj delaš? - Zakaj...
Oprostite, evforičen sem.
13 DNI DO MATURE 7 DNI DO OPERACIJE
Prišel sem.
Si si prišel olajšat vest, oče?
Mama, seveda...
Odkar ima novo družino,
misli, da so boljši od nas. Pa ti?
Zdaj si se spomnil, da imaš hčer?
Upravičeno se jeziš, a sem zdaj tu in vse je pod nadzorom.
Vse je pod nadzorom? Že mesece sva sami.
Ti pa le pošiljaš sporočila in denar, kot da je to dovolj.
- Trdo sem delal, da sem vama dal vse to. - Ali da imaš izgovor, da te ni tu.
Ne bi te smel pustiti same, da skrbiš za vse.
- A ne zmorem tega. - Česa? Česa, vraga, ne zmoreš?
Se povezati z njo?
Vse življenje si ignoriral Arijino bolezen. Zakaj?
Ker bi ti bilo lažje, če bi nekega dne umrla?
- Meniš, da mi je to všeč? - Meniš, da je meni?
Meniš, da sem rada pri skoraj 40 letih hkrati mati in oče?
- Tvoja hči je, ne moja! - Tvoja sestra je!
Ja, moja sestra je, a ste me pustila tu samo
z nenehnim strahom, da jo bom izgubila
in me pozabila vprašati, ali hočem vse to.
Kaj, vraga, zdaj hočeš od naju? Kaj, vraga, hočeš od naju?
Strah me je.
Nikoli se nisem znal spopasti s tem...
S temi stvarmi...
Ne znam se spopasti s Francom.
- Steinerjev sindrom, oče. - Ja.
- Ima ime. Ima prekleto ime, dobro? - Ja. -Dobro.
Niso vsi rojeni za starše in ti to nikoli nisi bil.
Če se hočeš odkupiti, moraš biti oče.
Resno.
- Potrebujem čas. - Kakšen čas, oče?
Boš ostal ali...
Ali ne?
STIKI: OČE BRISANJE
NI REZULTATOV
Edini v družini bom, ki ne bo maturiral.
Kako si lahko dobil slabo oceno? Vse si vedel.
Ne vem. Bojim se te ženske.
Ne moreš si misliti, kako je iti na maturo.
- Marco, maturirala sem lansko leto. - Ja, a se časi spreminjajo.
Verjemi mi, ni večjega nesrečnika od mene.
Dobro, razen tebe.
Igrajva igro.
- Dobro, a me ne vprašaj... - Resnica ali izziv?
Pa sva tam.
- Morda je bolje, da si ti zgoraj. - Ja... Ja, seveda.
- Si prepričana, da prijatelja lahko... - Marco...
Zakaj moramo vedno vse poimenovati?
Prijatelja sva, prav?
Prav.
Zdaj ti zaupam to, kar je zamen najdragocenejše.
Tepec.
Zaupam ti svoje noge.
Obljubim, da bom pazil nanje.
Ne maram obljub, nihče jih ne drži.
Brez obljub, obljubiš?
Lahko?
Daj.
- Saj nisi v nogavicah? - Ne.
Nisi imela danes razgovora z založbo?
Nisem šel.
Zakaj?
Vprašali so me, kako služim in nisem mogel odgovoriti.
Kot glasbenik.
Nisem rekel tega.
Razumeš? Prvič v življenju mi je odleglo.
Ne razumem.
Odkar sem končal srednjo šolo,
skušam ugotoviti, kdo hočem biti.
Vsi moji stari...
Prijatelji so diplomiral in se zaposlili, nekateri imajo otroke.
Si me predstavljaš z otrokom?
Vidim, kako me gledate.
Vem,
kaj si mislite o meni.
Ampak nisem iz gume.
Jaz živim...
V drugem časovnem območju, kot da...
Kot da vedno zamujam.
Vedno.
Kaj, če nočem biti glasbenik?
Kaj, če se pravzaprav samo bojim priznati, da...
Da še vedno ne vem, kaj je moja pot?
Kdo odloča, kdaj je pravi trenutek?
Ko bo, bom vedel.
Ob svojem času.
To ni dirka.
Pa ti?
Dobro sem.
Si prepričana?
Ne vem.
Meni lahko poveš resnico.
Začenja me skrbeti ostalih 50 odstotkov.
Hej.
Ne vem, ali sem močen, kot bi moral biti.
Marco...
Velikanska jajca imaš.
Hočem reči, našel si... Dober si bil.
Zelo dober.
- Oprosti. - Daj.
Samo malo napeta sem.
- Nekaj težkih dni je za nama. - Vem.
Rad te imam.
Tudi jaz tebe.
No, od zjutraj verjame, da obstajajo čudeži.
Zakaj?
- Uspelo ti je! - To!
- To! To! Ne, ne. - Ja, gremo!
Oprosti, vesel sem.
- Lačen sem. Greva jest. - Ja, pojdiva.
- Sprejeli so tudi Galluzza. - Kdo je to?
Zakaj smo ga spustili?
Veš, kaj bolj boli od tega, da ne smeš na maturo?
- Ne. - Da ne narediš mature.
Ko je treba kaj narediti,
naredimo to dobro.
EN DAN DO OPERACIJE
- Marco Martinelli? - Ja?
- Aria te hoče videti. - Oprostite, gotovo je pomota.
Njena najbližja sorodnica sem.
Vem, Elisa, toda Aria je odrasla.
Pred anestezijo je izrecno prosila za Marca.
Nič ne morem.
- Hej. - Zdravo.
Pripravljena?
Naslednje vprašanje?
Čudovita si.
To ni vprašanje.
Imam nekaj zate.
Preden si vstopil, sem ti poslala glasovno sporočilo.
Rada bi...
Rada bi, da ga poslušaš v primeru, da ne bom...
Da ne boš...
Izbrisano.
Povedala mi boš, ko se zbudiš.
Pripravljeni smo.
Ne.
Ne odhajaj.
Marco? Marco?
- Operacija je šla... - Dobro?
Ja, Elisa.
Kot sem rekla, ne vemo, ali bo spet hodila,
a smo odpravili težavo.
Torej je dobro?
Zakaj mi ne odgovorite?
- Zakaj molčite? - Zbudi se.
Marco, zbudi se. Zbudi se.
Marco?
Žal mi je.
Kaj gledaš? Kaj hočeš?
Če ne bi bila v takšnem stresu, bi bila še z nami!
Nisi mi dovolil, da jo še zadnjič vidim!
Zakaj?
Ne!
DAN MATURE
Zadržuje se v tem krogu.
Zato je Dantejeva tercina
zvesto ogledalo družbe.
Daniele, kakšno presenečenje. Bravo. -Hvala. Hvala.
Rad bi še nekaj rekel, če smem.
Že nekaj let razmišljam o tem. Smem?
Če bi v Dantejevih časih obstajala aplikacija za spoznavanje...
Dobro, nek krog za spoznavanje.
Bi Dante pozabil Beatrice.
Ne bi imeli Božanske komedije, toda kdo jo sploh še bere?
Ne.
- Prosim, nehaj. - Dobro, na svidenje.
Naslednji... Martinelli.
- Marco? - Daj, Marco. Pojdi.
Hej... Dobro jutro.
Rekel je hej...
Dobro, Martinelli.
Odpri ovojnico. V njej je glavna tema.
Prosto povezuj stvari, kakor se ti zdi prav.
Srečno.
Roke se mi potijo.
Se ta del lahko izreže pri montaži?
Grozno je videti, ker je strgal ovojnico.
To je najpomembnejša tema
Eliotove Puste dežele.
Tema je malo... Depresivna.
Poslušaj trap. Ona je depresivna.
A je vsaj nekaj pravilno.
Vsaj to.
Gremo naprej.
Martinelli, izpit iz matematike bi bil vsekakor lahko boljši.
Če dam predte to nalogo, bi jo skušal rešiti?
Raje ne, da ne pokvarim vzdušja.
Marco, je tako?
Lahko te vprašam karkoli, ne?
Rada bi ti dala izziv s temo iz prvega razreda.
Povej mi, kaj je...
Tretji zakon dinamike.
Po tretjem zakonu dinamike telo A deluje s silo na telo B,
telo B pa na A deluje z enako...
Misliš, da sem bil zanič?
Nisi bil ravno grozno zanič.
Imam novice. Ugani, s kom grem nocoj ven.
- Z mojo mamo? - Ne, ko bi šel vsaj.
Ne, z Giulio.
- S tisto Giulio? - Ja.
Elisa? Elisa?
- Rad bi se ti opravičil. - Ne.
Jaz se moram tebi opravičiti za svoje vedenje.
Recimo, da...
V jezi izgovorimo napačne stvari.
Nisem ti mogla dati več kot 60 točk.
60?
To je 90 na glavo.
Poslušaj, Marco...
Jaz sem ti...
Poslala sem ti Arijino glasovno sporočilo.
Očitno te je dobro poznala. Poslala ga je tudi meni.
Lepo življenje ti želim, Martinelli.
Elisa?
Te lahko za trenutek pogledam v oči?
Zdravo, Marco.
Če poslušaš to sporočilo,
pomeni, da se je 50 odstotkov, ki smo se jih bali, uresničilo.
To je bil mogoč izid.
Vseeno je statistika, kot tudi fizika, nezmotljiva.
Čeprav te sploh ne poznam,
mislim, da vem, kje si ta trenutek.
Morda me, če se močneje zagugaš, lahko dosežeš.
Preidiva k bistvu.
Si pripravljen na maturo? Si jo že opravil?
No, Elisa mi je obljubila, da ti bo postavila lahka vprašanja.
Pomisliš kdaj, da ti...
Nekateri ljudje močno spremenijo življenje?
Na vse načine sem se trudila pretvarjati, da mi nisi všeč, Marco.
Obljubila sem si, da sem zaključila z ljubeznijo.
Potem pa...
Vidim tvoj nasmeh, tvoje zafrkavanje...
Kako...
Kako me ljubko gledaš.
Težava pri življenju je, da veš, kako se konča,
a se moraš zaleteti.
A mi ni žal.
Ja, Marco,
Vedno misliš, da se motiš, da zamujaš, a je s tabo v se v redu.
Preprosto si rojen, da ljubiš.
V svetu, ki se morda...
Prehitro vrti.
V svetu, v katerem se morda vsi bojijo to priznati.
Toda jaz...
Želim si le, da bi imela več časa.
Ni pravično.
Več časa...
Da bi te ljubila globoko,
premočno,
natanko tako...
Kot si mi podaljšal življenje.
Martinelli.
Jaz...
Iz dneva v dan sem te bolj ljubila.
Živi za danes.
DELI Z BLIŽNJIMI PRIJATELJI
LETO DNI POZNEJE
Tako, morda se zdi čudno, a to so učinki gradienta tlaka,
ko je neki predmet ali oseba pod pritiskom.
Zelo dobro, malo zapleteno, dolga razlaga, a tako je.
To lahko poenostavimo in rečemo, da je tako, ko nenadoma...
Ostaneš brez sape.
Vedno sem.
ŽIVI ZA DANES
Martinelli, to je neverjetna zgodba.
Prvič slišim kaj takega.
Je tako, profesor?
Zgodba je neverjetna, toda študiral sem...
V Massach...
Na MIT-u v Mass... V Mass...
V ZDA.
Toda...
Odgovoril si samo na eno vprašanje.
Zato se vidimo na naslednjem roku.
- Kar tako? - Kar tako.
Oprostite, to ni pravično.
Pridem sem in svojo zgodbo 90 minut pripovedujem
pred neznanci, vi pa mi tako odgovorite?
To ni... To ni pravično.
Kakorkoli, reče se Massach... Ma...
Mass...
Massachu...
MOJEMU BRATU, ČUTIM, DA ŽIVIŠ.
MEDIATRANSLATIONS