Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
♪ Víc lásky, more, love. Nic víc nechci, Amore. ♪
♪ Tak už se ukaž, vole, žádný nohy na stole. ♪
♪ Jedu v Merku, ne v traktore. Prachy nechci, chci bejt hore. ♪
♪ Zdraví dobrý, doktore, jen víc lásky, por favore. ♪
♪ More, ♪
♪ love, ajajaj. ♪
♪ More, ♪
♪ love, ajajaj. ♪
♪ Robotu mám, penalty kopu, ♪
♪ po boku zasloužím frajerku v topu. ♪
♪ Netlačím na pilu, zatančím, popiju. ♪
♪ Hledám jen lásku, já nehledám ropu. ♪
♪ Mám mámu dámu, taky chci tátu jako z plakátu, ♪
♪ chci, aby viděl mě konečně hrát. ♪
♪ Na dárky srát, more, máš mě mít rád. ♪
♪ More... ♪
Ach. Díky, mami.
♪ More. ♪
♪ More, love, ajajaj. ♪
Tak se tady mějte. Hasta la vista, Kárové.
♪ More. ♪
♪ Love, ajajaj. ♪
Bývalý vysoký fotbalový funkcionář,
známý pod přezdívkou Taťka,
nastoupil k výkonu trestu kvůli korupci.
V této kauze hrál výraznou roli tým Slavoj Vyšehrad.
Na jeho bývalého hráče se zaměříme nyní.
Jednu limču.
Upadající fotbalová hvězda Julius Lavický
se chystá na své první zahraniční angažmá.
Zde na letišti Václava Havla budeme jeho odlet sledovat.
Za mnou už můžete vidět, že Lavi vystupuje ze svého vozu.
- Lasí, já za tebou přijedu. - Hm.
Jsem tvoje Britani.
Budu se těšit, bejby.
- Tak si to užij, tati. - Dík, mladej.
Hlavně ji nenech řídit, jasný?
O, o, ó!
- Tak děkujeme. - Díky.
My musíme jít, aby nám, jak se říká, neujel vlak.
Já se neskutečně těším. Fakt.
Jsem moc rád, že letíš se mnou. Fakt.
My jsme to dokázali! Dokázali jsme to!
Tys to dokázal. Protože ty jsi ďábel.
Rudej ďábel, jako jestli mi rozumíš.
Já ti říkám, že tohle si užijeme. Letíme do Anglie!
Neboj, to nespadne. Letíme spolu, ne?
- Jo? - Jasně.
- Jsem rád, že jsi tady se mnou. - Jak jinak.
- Ano, Helenko? - Mám pocit, že to leze ven.
Leze to ven! Koukej naklusat, kokote!
Jasně. Jedu.
Sorry, Lavi, já musím.
- Počkej, Járo! - To dáš.
Jarouši!
Ale...
Klid, já za to nemůžu jako, vole. To ona, že jo.
Let BA-169 do Manchesteru odlétá z gatu A26.
Gate se zavírá za 25 minut.
Let KLM1-45 do Buenos Aires odlétá z gatu B12.
Co je?
Blani.
To jsi neviděla.
Nevím, co děláte jako. To je příruční prcátko.
Celebrity.
Co je?
Líbí?
Jé. Ach.
Vítejte na palubě.
Kreténe zasranej, čuráku pojebanej!
Kokote blbej!
- Helenko, dýchej. - Drž hubu! Běž do píči!
Všichni tady chcípnem! Padáme!
Kokodák!
- Ne, to nedám. - Prolétáme turbulencí.
Já musím vypadnout.
- Jé! - Vraťte se na místo!
Sedni si, prasopse! Uhni, ty krávo! Nechte mě! Já musím odejít.
Pane!
Ty zasranej dementní pojebanej zkurvenej potkane!
Pane, pojďte ven.
Do prdele, vole!
Jé! To je super.
Pane! Haló! Pojďte ven!
Vážení cestující, za dvě hodiny přistaneme na letišti v Buenos Aires.
Hřbitov.
Zavazadla z letu BA-169 z Prahy přijíždí na pás číslo čtyři.
Pozor, idiot na pásu.
Julius? Panebože.
Dobře.
Ty vole!
- Jau! - Promiň.
- Jsi normální? - Ne.
Vítejte na letišti v Buenos Aires.
Kamaráde! Jak se dostanu do centra?
- Linkou 24, staví naproti. - Děkuju.
Jdu si pro tebe.
Wow!
Zastav.
Co...
Wow!
Tak už jsem konečně tady. Wow!
To vypadá jako storáč.
Podíváme se, jestli už tam náhodou nemají můj dres.
Do toho, Argentinos!
To je můj táta!
- Jo. - Ech!
Jedem, jedem!
- Co je? Tak jdeme, ne? - Musíme jet.
- Máme zpoždění. - Já vůbec nevím, co chceš, ty vole.
Jen musím najít důkaz, debile!
Fakt, nekecám!
Lavi. Lavi!
Co je?
Ne, to nebudeš potřebovat. Pojď.
Lavi! Lavi!
Tohle je Worchester, ne Manchester.
Pojď, pojď, pojď! Šlapej, šlapej!
- Jé! Chachá! - Nechte mě pracovat, ano?
To je krásný!
- Tak. - Jé!
Ježišmarjá, jakou má šňůru dlouhatánskou!
Ono je po mně! Chachá!
Helenko! Helenko, máme syna!
Je to zázrak!
Odpočiň si.
Hm?
- Vyzvednu tě ráno. - Yes.
Hm.
♪ Aleluja! ♪
Hm.
Tak na tvýho mladýho, Jarouši.
- Čau, bejby. - Nazdar, prcíku.
Seš připravenej? Můžem?
Jo, mám chvilku. Pojď, jsem ready. Pojď!
- Lízání jako zmrzlinku? - Jak? Jsi hrozně daleko.
Přes telefon, ty pako.
- Jo, tak to jo. - Ou!
Vejš ale. Vejš, vejš!
Tohle. Ach!
Jo!
Pokojová služba. Mohu dál?
Yes!
Jo! To je dobrý. Ach! Ach!
Pane?
Och! Ach!
Jste v pořádku?
Oj! Oj!
Och! Och!
Jo!
- Ty vole, já ji zabil. - Zlato, jsi v pohodě?
- Já ji zabil! - Jsi v pohodě?
♪ Aleluja! ♪
Naďo, zase?
Jsme tu s novou klubovou superstar
z České republiky, Juliem Lavickým.
Dobře, Julie.
- Já Lavi. - Lavi.
Chtěl byste překladatele?
Soustřeď se, ty kluku.
„Ano“, Lavi, „ano“.
Ne.
Dobrá. Lavi, jaké jsou vaše první dojmy v novém týmu?
- Líbí se vám tady? - Ano.
- Ne. - Panebože, to ne.
A jak to? Někdo vám něco udělal?
Ne, to ne. To ne, prosím.
Ano.
Teda. Mohl byste nám říct, co se stalo?
Ne!
Panebože, proč já?
- Víš, Helenko... - Hm?
- Jedna věc by mě zajímala. - No?
- Ale rychle, spěchám. Jdu ven. - Kam ven?
- S kámoškama. Na kávičku. - Na jakou kávičku? A co kojení?
Ježišmarjá.
Neotravuj mě s těmahle patriarchálníma píčovinama, ano?
To se dá vyřešit.
Já jsem to tahala devět měsíců, teď je to na tobě.
Ach! To pálí!
Má to jméno, Helenko. A měla by ses o něj starat v šestinedělí.
A to jsi četl kde? V Playboyi nebo kde?
Šovinisto.
- Dobrý den. - Aspoň ty mě budeš milovat, viď?
Jdu si jen ověřit, jestli to jméno platí.
Ano.
- Aristoteles Ronaldo Mizina? - Je to přání jeho matky.
Gratuluju.
Dobrej. Potřeboval bych udělat DNA test.
A jaký máte vzorek? Sliny, vlasy nebo stolici?
Mám ruku!
Vítejte na Worchester United na prvním tréninku sezóny.
A je tu s námi legenda týmu, Bill Windsor.
- Bille, vítej. - Ahoj, Mikeu.
Dnes tu máme Lavického.
Tady ho máme. Můj kluk.
- Vypadá dobře. - Má talent.
A taky slušně stál.
Čau, kámo.
POROVNÁVÁNÍ DNA DOKONČENO
BOŽSKÁ DNA
BĚŽNÁ CIKÁNSKÁ DNA
Policie!
Jsi blázen!?
Ano, Lavi, ano.
S balonem je třída.
Souhlasím. Ale, Mikeu, co ten rozhovor?
Mohlo to být tou angličtinou. Dejme mu šanci ukázat, co v něm je.
Ukazoval opici?
To netuším, Mikeu.
Nevím, jak se v Česku opice chovají.
Určitě nemůže být tak blbej v jeho první den.
Ou!
Zasraná opice!
♪ Zasraná opice! ♪
Zasranej člověk!
♪ Zasraná ♪
♪ opice! ♪
- Rozhodně opice. - Vyhoďte ho!
To je špatný. To je moc špatný.
Julius Lavický byl hlavním aktérem nechutné kauzy...
Urazil svého spoluhráče několika rasistickými nadávkami.
Navíc utrpěl zranění zatím neznámého rozsahu.
To je konec jeho kariéry nejen v Evropě, ale pravděpodobně všude na světě.
Je to ostuda nejen pro český fotbal,
ale pochopitelně pro celou Českou republiku.
Známe prořízlou pusu Julia Lavického,
ale z mého pohledu tohle už je daleko přes čáru.
Julius se může vymlouvat, že jeho výrok třeba nebyl dobře pochopen.
Proto tady mám odborníka na angličtinu. Jak ty to vidíš?
Míro, z tohohle se nám Lavi asi nevykecá.
Tahle fráze v angličtině znamená něco jako „zasraná“,
popřípadě bysme mohli říct ještě „zkurvená opice“.
Takže pokud by člověk...
Chování Lavického odsoudil už i prezident Petr Pavel.
A o další mezinárodní ostudu se postaral také český občan Jiří Dóna.
Útočník divizního FK Smrkov byl v Argentině zatčen
za profanaci hrobu fotbalové legendy Diega Maradony.
Dóna chtěl prý prokázat, že byl Maradona jeho otec.
Který z vás mu to nakecal?
- No tak, kdo to byl? - Tak se to tady říkalo, ne?
Že byl jeho fotr Maradona.
- No. - Jo.
Ale ne argentinskej Maradona.
Ale albrechtickej Mára Dóna.
Jo, tenhle, ty vole.
Aha. Tak to mohl jet normálně na kole, že jo.
By to měl kousek. Nemusel letět takovou dálku.
Ahoj!
Ahoj.
Jarda nepřijel?
Pojď sem.
Již za několik týdnů vyvrcholí boj o to,
kdo se stane novým předsedou fotbalové asociace.
Poté, co musel nastoupit k výkonu trestu stávající předseda...
Uvidíme, kdo tedy usedne do křesla předsedy fotbalové asociace
a stane se de facto vládcem celého českého fotbalu.
Jestli to bude člověk, který bude pokračovat v nastoleném trendu,
anebo to bude někdo, kdo se pokusí očistit dobré jméno českého fotbalu.
- Uspával jsem ho dvě hodiny! - Dvě hodiny, fňuky, fňuky.
Kde jsi byla?
S kámoškama. Na kávičce.
Nemáš pocit, že v poslední době piješ trochou moc kávičky?
A cos dělal ty celý den? Válel ses tu.
- To nemáš žádnou práci? - Já jsem se staral o dítě.
- Dítě je radost, ne práce. - Hm.
Poslední dobou jsi strašně zlenivěl.
Co nemáš Laviho jako klienta, jsi nic.
- Ale, Helenko... - Vážně.
Měl bys s tím něco udělat, protože si tě vážím čím dál míň.
A to už je co říct, protože předtím jsem si tě nevážila skoro vůbec.
- Já... Já mám plány. - Hm.
- Dokonce velký plány, Helenko. - Nechtěl jsi prát velký plíny?
Promiň.
Tak mi řekni o těch svých velkých plánech.
- Já budu kandidovat. - A na co?
Budu kandidovat na předsedu fotbalovýho svazu.
Junkie, vypadni.
Já se moc omlouvám, že ruším, ale vedu vám novýho kámoše.
Aha. Děkuju ti, Lubošku.
Kdybyste cokoliv potřeboval, budu venku.
- Jo. - Čau, Taťko.
Nazdar, Čápe, máš mezonet.
To by mě zajímalo, jak jsi mohl přežít tak obrovskej výbuch.
O výbuchu mi nemluv, sežehlo mi to obočí.
A Messí taky, viď?
- Tak už tě taky zhamtli, co? - Hm. Dotace.
Na to už natáhli větší kabrňáky, než seš ty.
Držel ses tam jak hovno prdele. A stejně tě dostali.
- Tak to budou volby novýho předsedy. - Hm.
Zavolám Igorovi, ať mi zařídí kandidaturu.
Jako z vězení? To přece není možný.
Možná pro tebe. Ale já v tom umím chodit.
No, jestli tady spolu máme nějakej čas pobýt,
je třeba vyřešit jednu zásadní věc.
Venku seš Taťka, to jo.
Ale tady to bude naopak. Tady budeš mamka.
Dobře, taťko. Tak pojď vykouřit mamce čuráka.
Á, návrat ztracenýho syna.
- Zdravím, pane Král. - Ani nevstávej.
Jo. Já bych vyskočil jak laňka, ale když to říkáte.
Tak co pro tebe můžu udělat, Lavi?
No, já bych chtěl zase začít hrát za Vyšehrad.
Aha.
No, to už je asi bohužel uzavřená kapitola.
Jestli jste slyšel něco o tom rasismu, tak to je nedorozumění.
Já mu řekl „fucking guy“.
Já jsem spíš slyšel, že máš v prdeli fucking kotník.
V prdeli ho mám, to jo, ale to se spraví, to není nic vážnýho.
Lavi, já bych ti fakt rád dal příležitost i po tom, cos tam provedl,
ale já si nemůžu dovolit platit zraněnýho hráče.
- Furt nám někdo škodí. Taťka. - Taťka?
Ten kouří čuráky za bramboráky. Jak ten může škodit?
Má strašně dlouhý prsty. Prostě to nejde.
- Dyť naše děti spolu choděj, ne? - Bydlej.
- Bydlej? - To je jedno.
Tady prostě fotbal hrát nemůžeš.
Dobře. Tak já půjdu někam jinam.
Budete toho litovat, až vám nasázím pár banánů.
Si to budete vyčítat. Mně budou chtít pořád všude.
Jsem megastar. Jsem byl v Premier League!
V druhý lize.
- Stejně! V Anglii! - Jeden den.
To je pořád o den dýl než jakejkoliv matlák tady!
Netušil jsem, že i vy se na mě vyserete. Au! Au!
- Lavi? - Ano?
Musíš na tý druhý noze.
Abyste se neposral. Já nemůžu, vole, všechno...
- Ale, Jardo! - Už mi nikdy nevolej!
A nepřemlouvej ségru, aby se za tebe přimluvila.
Ty už pro mě neexistuješ!
Já jsem vážně v prdeli. Jsi poslední, kdo mi může pomoct.
To sis měl rozmyslet, než jsem ti sehnal angažmá snů.
- Posrals to při prvním tréninku! - Proč jsi mě v tom nechal?
Drž hubu! Já jsem s tebou skončil.
Navždycky. Ty seš v prdeli, to je pravda.
Ale vlastní vinou. A čí vinou jsem v prdeli já? Taky tvojí!
Takže už mi nevolej! Nikdy!
Kolíbala bába čerta na pařezu dubovým.
- Hajej, dadej, ty můj čerte... - Celej děda. Že jo?
Jenže to bylo horský sluníčko.
Pojď, Mojžíšku.
Podíváme se na masíčko, co tam táta dělá.
A já udělám kávu, hm?
- Černou? - Já si dám radši turka. S mlíkem.
Dobře.
Tak pomůžeš mi, nebo ne?
Co tě to napadlo s tou kandidaturou?
Na to potřebuješ mít kontakty.
Já můžu samozřejmě Tvrdíkovi a jeho klukům zavolat,
ale opravdu, jen se zesměšním.
Hm. Tak moc díky.
A nechceš se k nám na chvíli nastěhovat?
Aby sis srovnal život.
Ale proč? Mám plány, mám dítě.
- Jardo! - Mně je jedno, co si myslíte.
Je to můj kluk a já ho miluju. Hotovo!
Jsme rodina, musíme držet pohromadě, že jo?
Mně jen vadí, když někdo dělá z Jardy vola.
A nejvíc mi vadí, když ho děláš ze sebe sám.
Když nejsi schopnej mě podpořit, tak radši mlč.
Já myslím, že by táta mohl zkusit tomu Prdíkovi zavolat.
- Ilono! - Že, Miloši?
- Je to miláček. - Ukaž.
- Běž k tátovi. - Pojď ke mně.
Budliky, budliky.
- No, bejby? - Jdu si pro nějakou mňamku.
Dáš si taky?
Klidně něco vem, mám hlad jak hovado. Čau.
- Lavi? Čau, zlato! - Čau, bejby.
- Teda, tobě ale zachutnalo. - No, trochu.
- Můžu ochutnat? - Moment! To je moje jenom!
Co tam máš?
No prosím!
Pusu.
No.
- Pane Král. - Á, Jaroušek!
- Já jsem asi šlápnul do hovna. - To bude nejspíš ten prcek, ne?
No jo.
- Ale tohle jsem nemyslel. - Tak o co ti jde?
Pane Král, já jsem řekl svojí ženě, že budu kandidovat na předsedu svazu.
- Vlastně jsem to řekl všem. - A kurva.
No právě.
Ale já neumím tunelovat prachy, lhát, podvádět, lézt lidem do prdele.
I když teda, v lezení do prdele jsem dobrej.
Cha! Dokonce jsem v tom, pane Král, myslím si, hodně dobrej.
Člověče, ty by ses na to mohl hodit.
- Co? - Jo.
Protože lezení do prdelí je u fotbalu nejdůležitější.
- Aha. - Když získáme bafuňáře a...
- A je těžký získat bafuňáře? - Ne.
- Řídit letadlo je těžký. - Hm.
Tohle je pro nováčka takřka nemožný.
♪ Odmala kopal do míče, ♪
♪ bylo to nadějný lvíče. ♪
♪ Pak objevil, co je výčep. ♪
Pojď zpátky! Pojď!
♪ Rázem bylo všechno v píče. ♪
♪ Lavi. ♪
♪ Řítí se jak lavina. Lavi. ♪
♪ Génius i dylina. ♪
Nemůžem hrát v deseti! To nejde!
♪ Z vrcholu na dno, Sparta, Vyšehrad, vyhrát, padnout. ♪
♪ Lavi. ♪
♪ Řítí se jak lavina. Lavi. ♪
Jaroslav Mizina oznámil kandidaturu na předsedu FAČR.
♪ Z vrcholu na dno, Sparta, Vyšehrad, vyhrát, padnout. ♪
Junkie, vypadni.
Ahoj, Taťko.
Děláte vůbec něco v tý naší vyšehradský záležitosti?
Zvířátka.
Uvař to.
Rozhodčí máme pošéfovaný, Taťko.
Ale očividně to nestačí. Furt jsou první.
Jestli něco neuděláme, tak postoupí. A jestli postoupí, budu fakt nasranej.
A když jsem nasranej, tak se neznám.
- A když se neznám... - Jasně, chápu, Taťko.
Zařídím to.
Něco vymyslím.
Král mě sem dostal, protože proti mně vypovídal.
A za to se mu pomstím.
Zakopu ho do země jako psí hovno!
Promiň, drahá.
A udělám to jediným způsobem, kterej ho bude rozhodně bolet.
Zničím ten jeho zajebanej Vyšehrad!
Rozumím.
Měli jsme dílny a výtvarku. Tak jsem pro tebe udělal dáreček.
A tady jsem ti vytvořil novou tvář.
Prosím.
- Taková krása. - No...
- To je tvář anděla. - Nebul!
Nalož si ho a couvejte. Couvej!
Děkuju.
- Tati? - Richarde?
- Jsi tu? - Tady! V koupelně.
- Tati? - No.
- To jsi ty? - Nepoznáš tetování, nebo co?
- Zavolám hasiče. - Ne, to nedělej!
- Jak jinak se chceš dostat ven? - Normálně.
Zadržím dech a ty mě vytáhneš jak špunt ze šáňa. Co?
- To je blbost, to nejde. - No tak.
Přece nedopustíš, aby mě odtud tahali hasiči. Byl by toho plnej bulvár.
Dobře, chytím tě za ruku.
Ruce mám tady.
- Kašlu na to. - Ne, dobrý, já už to neudělám.
- Sorry, mladej, kurva. - Ach.
- Nadechni se! - To dělám.
- Snaž se! - Dyť jo.
Taháš vůbec?
Ta sprcha by mohla zůstat mezi náma.
- Já se na to budu snažit zapomenout. - No.
- Měl bys se sebou něco dělat, táto. - Já vím. Pořídím si větší sprcháč.
- Ne! Musíš zhubnout. - A proč bych měl hubnout?
Mně je takhle dobře. Koukni na jiný fotbalový legendy.
- Třeba Ronaldo. - Ronaldo?
Ten brazilskej, ne asi?
Skoč tam, mladej. To bude asi žrádlo.
Nazdar. Bydlí tady Julius Lavický?
Ano. Pojďte dál.
Zdravím.
To nedá.
O půl kroku mu to nevyjde. Přestřelí.
Rozbíhá se... A přestřelil!
Hledám Julia Lavickýho.
Laviho.
- Můžu tady na něj počkat? - Co to je za debilní fóry?
- To jsem já, ne, vole? - Vy?
Vy spíš vypadáte, že jste ho sežral.
- Normálně mi tykej. - Fajn, ty mi zase vykej.
- Hele, co jste zač? - Já? Trenér.
- Hledám útočníka pro svůj tým. - Aha.
A co by to jako mělo bejt? První liga, druhá liga?
Já se pořád udržuju.
To je fakt on.
- Hm. - Jak ses dokázal takhle vyžrat?
Abyste se všichni neposrali.
Nejsem chvíli vysekanej, mám vodu v kotníku,
a vy se můžete zbláznit, že jsem se vyžral.
Náhodou už běhám. Bez berlí. Na vrcholovej fotbal to není,
ale to vy stejně nebudete, to bych vás znal.
Pojďme řešit smlouvu, můžu podepsat vlastně hned.
Jsme takovej rodinnej tým, dalo by se říct.
- Jo. - Hrajeme divizi.
Našeho útočníka zavřeli v Argentině a bez něj jsme dost nahraný.
- Profesionální smlouvu bohužel... - Já skončil. Nohu mám v kundě.
To by se možná dalo zařídit. I ta nadváha.
- Jste kouzelník nebo co? - Ne, ale možná jednoho znám.
Tak ať vám vykouzlí šutéra. Já nemám zájem.
Škoda.
Byl jsem s Krausem domluvenej. Měl dostat 20 procent navíc,
a on mi zdrhne do Viktorky. Přeplatili ho.
- Jsme nahraný, Zbyňku. - Jo.
- Takhle se s postupem můžem... - Rozloučit, viď?
No.
Máme sice nahráno, ale bude to dost těžký. Dovolíš?
No jo!
Akce Kraus vyšla. Ale my se furt držíme plánu.
Sportu zdar!
- Máme se držet plánu. - Že mu to za ty prachy stojí.
- Potřebuje radost v životě. - Ten má úplnou pohodu.
Ožehlo mu to obočí!
Mně to naštěstí utrhlo jen půl ksichtu a prdele.
A já nic necejtím a nechutnaj mi klobásy!
- Klobásy posraný! - Já bych pro klobásu zabil!
Dyť jsi zabil, nepamatuješ? Jaro 1992, Karviná.
- Pamatuju si Karvinou. To byly časy! - Drž už hubu!
Ty jo!
- Já jsem se na vás moc těšila. - My na tebe taky.
Jé! Stejně ten Petřín je krásnej.
- Máte to tady moc hezký. - Konečně můžeme žít podle sebe.
Ó! Hele, s tím pozor. Takhle jednou někdo zapálil dítě.
Jasně.
Teda, to je ale velká věc, bydlet spolu.
Kdybyste potřebovali třeba poradit...
- Máma bydlí hned nad náma. - Uf. Tak to je super.
Jé, co to je za slaďouše?
To jsme my, když jsme byli mladý.
Já nevím, že mám teď pro ty prcky takovou slabost.
- Tikají ti hodiny. - Jo? Kde?
- Biologický. - Á! Jo.
Jste hodný, že jste mě pozvali. Škoda, že nemohl i Lavi.
Ale co se zasekl ve výtahu, odmítá opustit byt.
Proto jsem chtěl, abys přišla. Musíme si o taťkovi promluvit.
Takhle už to dlouho nevydrží.
- Dostane infarkt nebo něco. - Jenže on si nenechá poradit.
Vím o člověku, kterej by ho dokázal přesvědčit.
- Jarda s ním nemluví. - Toho nemyslím.
- S Králem se zase nebaví on. - To taky ne.
- Myslíš sebe! Jasně, promiň. - Ježíš, ne, proboha. Tebe.
Jo, mě? Jo.
Aha.
Měla by sis psát poznámky.
Hm.
Když mají prasata zduřená varlata,
je načase se porozhlédnout po partnerce.
- Chybí mi, že už nejsi sportovec. - Fakt, jo?
- Jo. A taky se o tebe trochu bojím. - Proč, prosím tě?
No proč. Protože...
Lavi, takový tělo sportovce, jako máš ty,
když se mu najednou úplně změní režim, tak může dostat šok.
Anebo třeba
taky nějaký indispozice.
Anebo infarkt myokardu.
- Prosím tě, nestraš. - No, nestraš.
A hlavně
impertinenci.
- Jako že by mi nestál? - No, to.
Mně? Hovno. Já s ním můžu zatloukat hřebíky.
Ale jak dlouho, víš. Třeba budeme chtít mimi.
Víš ty co? Já ti to ukážu rovnou.
Musíš mi slíbit, že se ozveš tomu trenérovi, co tady byl.
- Slyšíš? - Slibuju, jo.
Kdybych věděla, že je to takhle jednoduchý...
- Jak to myslíš? - Miluju tě.
Já tebe.
Nemůžu dejchat. Lavi, slez ze mě!
- Já ho nemůžu najít. - Jak jako?
Už je to tady. Impertinence!
Jé!
Jsem v pohodě!
♪ Odmala kopal do míče, johoho. ♪
♪ Odmala kopal do míče. ♪
♪ Bylo to nadějný lvíče, johoho. ♪
♪ Bylo to lvíče nadějný. ♪
♪ Pak objevil, co je výčep, johoho. ♪
Prosím vás, tempo trochu!
Trochu života do toho umírání! Na to se nedá dívat.
Jsem tady!
Jak jste chtěl!
♪ Z vrcholu na dno, Sparta, Vyšehrad, vyhrát, padnout. ♪
Chviličku!
♪ Řítí se jak lavina. Lavi. ♪
Jé.
Nazdar.
To bych se radši zabil, než bydlet v takový prdeli.
Nejdřív asi dáme dohromady tu nohu, ne? Pojď za mnou.
Jako pěšky?
Jé! Ach!
Normálně to chodím pět minut.
Tak pojď.
Tlustoprde.
Chcípneš.
Haló?
Paní Kozlerová?
Jste tady?
Hustý.
Jé!
- Věděla jsem, že přijdete. - Fakt?
Byli jste cítit na půl kilometru.
No.
Mám tady novýho hráče. Má problémy.
Já vím, s kotníkem.
Vyčetla jsem to z netu.
Huš!
- Sedni. - Ne, radši postojím.
Sedni!
Dobrý, tak já si sednu.
Co to děláte?
To není nutný. To nemusíte. Nedělejte to, prosím vás!
To bude chtít „bolavou nohu“. Namíchám ji.
Ustup.
- Ty hovna mají nějakej léčivej efekt? - Prostě mě ten mladej sere.
- Co si tam špitáte? - Ne, nic.
To je strašnej smrad!
- A je to. - Ještě na tu nadváhu něco.
- To by chtělo „bolavej kaďák“. - V žádným případě.
Už na mě nic mazat nebudete. Tohle bohatě stačí.
- To se pije. - Vy jste se zbláznili.
To ti pomůže jen zhubnout. Nic jinýho se ti nestane.
- Má to nějaký vedlejší účinky. - No! Vidíte?
- Hodinovou kamennou erekci. - Dej to sem, ty bábo!
- Měls toho vypít jen půlku. - Jak půlku?
Ne!
Och!
Ty krávo.
- To je čurák. - Ty debile.
Čum, jak stojí, vole! To je péro, vole!
- Lavi! - Ty vole, bejby!
- Koukej na něj! - Super! Och!
Co tady děláš?
Jako správná fotbalová manželka tě musím následovat na tvoje angažmá.
Takže tady zůstaneš se mnou i s holkama?
To si piš, zlato. Tobě to strašně sluší!
Jak se ti podařilo zhubnout?
Lavi?
To je moje manželka.
To ona mě přesvědčila to tady zkusit. Viď?
No ne! Ctibor Šebek.
Trenér. Těší mě.
- Lucie. - To je krásný jméno.
V latině to znamená zářící.
A vy jste nám to tady celý komplet pěkně rozzářila. Viď?
- A co v latině znamená Lavi? - Nic.
Děkuju, že mu dáte šanci.
Něco v něm přece musí bejt, když má tak krásnou ženu.
Tak se asi zklidníme, ne?
- Kde budeme bydlet? - To by mě taky zajímalo.
Hele, popravdě
budu rád, když tady bude sám.
Aby se mohl soustředit na fotbal. Bude bydlet u mě.
- Cože? - Já tady musím bejt.
- Já chci vést místní roztleskávačky. - Tak ty tady nemáme.
Zatím.
Hm!
- Čau. - Ahoj.
- Čau. - Holky, ahoj.
Tak dobře, no. Tak bude bydlet na faře.
- Fára. Supr. - Dobrý.
Dáme oběd, ne? Víš, co bysme mohli dělat potom?
Hele, nic takovýho! Trénink teprve začíná.
A dokud nebudeš znova ve formě, žádnej sex!
No tak to nejde v mým případě.
- Navíc ten kotník, že jo? - Kotník je v pořádku, ne?
Kotník je v pořádku.
- Já můžu zase hrát fotbal. - Zlato...
Jdu se převlíknout. Promiň, fotbal je víc než prcání.
Teda,
podle mě není.
Ahoj, holky! Já jsem Lucie. Manželka Laviho.
Hodlám tady založit tým roztleskávaček.
Počítám s váma.
Jak se jmenujete vy?
- No! - Květa.
Dáša.
- Romana. - Alice.
- Bára. - Heluš.
Teda, to je jmen. Budu vám říkal „holky“.
Takhle tady chodíte oblíkaný normálně?
Bude to fuška, ale dám vás do pucu.
Tak jedeme!
Patnáct. Šestnáct. Až dolů, kluci.
Až dolů. Pojďte! Dvacet minut vydržíte.
Nazdar, kopyta! Čau. Dobrý, hele.
Kdo jsem já, to asi všichni víte. Předpokládám, že jo.
Mě by spíš třeba taky zajímalo, jak se jmenujete vy. To by bylo fajn.
- Honza. - Počkej.
- Martin. - Hej!
- Marcel. - Dobrý, dobrý.
Já si to stejně nebudu pamatovat, v klidu.
Pořádně! Až dolů.
Neměla by ta bába Kozlerová taky něco na fízu?
Bába ne, ale já jo.
Zejtra v sedm ráno tady.
A tu parádu si sundej. Pojďte, jdeme!
Jau!
To půjde.
Jau! To si děláte prdel, ne?
- Vystřelila sama. - Jasně, vole.
Chce to muziku!
Super!
Holky, základ.
Bok, bok, bok. Boky, boky, boky.
Já tam dojdu.
A vy dopředu. Hop, hop. Jo? Šup.
Jé!
Zase.
Hm.
Všechno v pohodě.
Supr, ano.
Já už nemůžu. Fakt!
Jedem! Makej!
- No, jsem tady. - Já už nemůžu!
Fuj!
Chtěl bych vám poděkovat, že jste si na mě našli čas
v tomhle vašem krásném vinařském kraji.
Vím, že jste tady zvyklí tvrdě pracovat. A to mně se líbí, to mám rád.
To si nás pleteš s jižní Moravou, ty idiote.
- Tady jsou jižní Čechy. - Tady netrháme hrozny.
Tady plujou kapříci.
Jižní Morava nebo jižní Čechy, dyť je to jedno, ne?
Já nabízím změnu. Věřím, že vy ji chcete taky. Je to tak?
Aha.
Zdravím, Hradišťa! Vitajte. Já su Jarda.
Kdo chce kopat, musí slopat.
Hej! Moment!
Moment! Já su Jarda!
Já su Jarda a chci být předseda!
Zdarec, Brno.
Já vím, že většina lidí nemá ráda změny.
Mě jedna taková taky nedávno potkala.
Dost mě to vyděsilo. Ale nakonec ji mám rád.
Co by člověk neudělal pro svoje děti, že ano?
Pardon.
Já vím, že se to asi neposlouchá snadno, ale
je čas na střídání stráží.
Čas uvolnit místo pro další generaci.
Aby mohla ukázat, co v ní je.
I když se budeme muset uskromnit.
A třeba se i vzdát toho, co nejvíc milujeme.
Když všichni potáhneme za jeden provaz
a nebudeme se bát tvrdé práce,
tak se to nakonec podaří a všichni budou spokojeni.
A ani to nebude bolet. Nikdo z nás není bez viny.
A tak seslal hříšníkům balón, aby se napravili.
A oni to učinili a vše sepsali.
Mea culpa, mea culpa.
Mea maxima culpa.
Ale soudit nás může jenom ten nahoře.
Musíme si náš milovanej fotbal zase vzít zpátky.
Už nechceme poslouchat, že něco nejde.
Dívat se na to, jak ničí to, co milujeme.
Vyčistit ten svinčík.
Občas prostě budeme muset zvolit drastická řešení.
A ničeho se nebát.
Haló!
- Ani toho, že uděláme... - Lavi!
Nebo zopakujeme chybu.
Uhasit všechny požáry!
Není lehký dostat se až na vrchol.
Bejby!
Obzvlášť s nějakou morálkou.
- Bejby? - Ty jsi kráva, ty vole!
Bejby! Jejdanánku.
V pohodě.
Musíme pro to udělat všechno!
Cha! To je hra!
A ještě mnohem víc.
Musíš se zocelit, mladej! Chachá!
Chlapi, já prostě potřebuju vaši podporu.
Jasný, vole, všechno bude. Borci, musím valit. Zdarec.
- Zdar. - Musíme zahájit fotbalovou očistu.
No. Ale teď už bysme mohli jít mrdat nějaký ty děvky.
- Tak to asi... - To zvládneš i s tou briketou.
Musíš dát na Brňáka.
Buď zticha, ať mi ho nevzbudíš!
Ježišmarjá, neřvi tolik! Ticho!
Panebože, prosím tě, drž už píču!
„Zlatej prut“, to je klasika, vole.
Co to je za ptáka, tohle?
To jsem dělal já. Vrať to zpátky.
Pojď, snídaně.
Před zápasem není nic lepšího. I Franz mi tu metodu ukradl.
- Všichni kluci na tom vyrostli. - Je div, že ještě nehrajete Ligu mistrů.
Já jsem ti tu cizinu přál.
- Fakt. - Hm.
Taky jsem málem hrál venku.
V Německu.
Pro kluka jako já by to byl splněnej sen.
- A co se stalo, že to nedopadlo? - Prostě to asi tak nemělo bejt.
To je jedno.
Proč jste mě sem vlastně chtěl?
Podívej, Lavi, nikdo z nás není dokonalej.
Je nás málo, no.
- No. - Hm.
- Taky jsem bejval pěkně divokej. - Fakt?
Trenéři to se mnou neměli jednoduchý.
Proto mám pro takový hráče pochopení.
Já miluju bejt fotbalistou.
Miluješ bejt fotbalistou, nebo miluješ fotbal?
Je v tom nějakej rozdíl?
- Třeba to jednou pochopíš. - Hm.
- Čau, tati. - Jé!
Roztoč mi tam nějaký piva, jo?
- Čau, mladej. Co tady děláš? - Nosím ti přece štěstí, ne?
V Anglii jsem s tebou nebyl a jak to dopadlo.
Máš recht.
- Víš něco o Jardovi? - Nevím.
- Co dělá? - Kandiduje na předsedu.
- Mě to stejně nezajímá. - Pojďte se rozhejbat!
Jdu se převlíct.
- Dobře. Budu ti fandit. - To bych ti radil.
Jedem od začátku, kluci!
Jedem!
Jdeme, jdeme!
Tondo, ať se na to dá koukat!
Ten fotbal musí bejt sexy. Nabízejte se mu!
Dobře! Dobře.
- Dopředu! - Roztáhněte tu hru!
Kluci jste tam dva, vyhovte si.
Když se vysuneš, tak se zase zasuneš. Sem, tam. Jako doma, ne?
Dobře, Juro!
Dobrej čapájev!
Dáme jim gól!
Nečumte po těch kundách!
- Jau! - Ach!
- To je kurva faul, ne? - Tady jsi na severu, si zvykej, vole.
Hele, záda, záda!
Ježišmarjá!
Čistý!
Hergot, vrať mu ji! Čeho se bojíš?
Čistý.
- Čistý. - Čistý.
On to pískl! Musíme se jít převlíkat.
Víš, my jsme si říkaly, že asi ještě potřebujeme trénink.
- Že jo, holky? - Hm.
- To jako fakt? - Fakt.
Tak jo.
- Dík. - Hm.
Kluci, tři body, ale s odřenýma ušima.
- Juro, dneska moc dobrý. - Díky, trenére.
Huhů!
- Ahoj. - Ahoj.
Hele, to mi řekněte, vole,
vy těm vašim buchtám piglujete i mámy?
- To jsou naše mámy. - Cha! Maminčini mazánci, vole.
Mám jim povědět o tvým vztahu s mámou?
Drž hubu! Drž hubu, ti říkám.
Děkuju.
Takže, hoši, když si domluvíme nějaký taktický pokyny,
budeme je taky plnit.
- Dyť je plníme, ne? - Makáme jak blázni úplný.
No, podle mých záběrů
jsi naběhal asi tak 20 metrů.
Ty se nesměj. Tys měl za zápas 22 přihrávek.
- To je dobrý. - Dělej, Tondo!
- Z toho 20 zkaženejch. - Mě sereš, ty vole.
A ty by ses měl držet víc ve třetím kvadrantu.
- Hraj, vole! - Pojď!
Já mu dám takovej kvadrant, že se začne pochcávat.
Poslouchej, mladej,
byl bys schopnej nám takový video natočit z každýho zápasu?
Když tady budu, tak klidně.
Ty vole, to je moje dcera, ty malej úchyle!
Takhle s ním nemluv! Zase tak malej není!
- To byl omyl! - Tohle je omyl?
- Co tam máš? - Uklidni se!
Táhneš to se dvěma najednou? Dokolečka dokola jako táta?
- Ty seš můj kluk! - Ne! Moje srdce patří jen jedné holce.
- Tohle je jen takovej koníček. - Šmírování?
No a co?
Kdo jako mladej nelezl po okapech a nečuměl do holčičích sprch
a nehonil nad učitelkou tělocviku, že jo. Já tenkrát poprvý viděl bobra.
To dělal snad každej, ne?
Abyste se neposrali, ty vole. Jsem normálně honil.
- Jedem! - Šlapem hned od začátku!
Pohoda.
A přitáhnout. Hop! Pojď!
Honzo! Třetí kvadrant!
Jakej kvadrant, ty vole? To je hřiště normálně, do prdele.
Pojď! Pojď!
Ještě!
Lavi!
Nevadí. Zakončujeme, ňáká se tam ujme. Pojďte!
Jo!
Supr práce od všech, kluci. Supr práce, vole. Krásný!
Dobrý to je. Krásný pasy, ty vole. Dávej to.
Pět, šest! Osm, deset!
Holky, vstávejte!
To je píčovina, tancovat na trávě v podpatkách!
- Mně to nedošlo. - Tohle je na hovno, jdem domů.
Mně je to líto.
Hoši, supr! Vedeme dva nula, ale není konec, musíme to dohrát.
- Neusněte na vavřínech. - Abysme nespadli do Csaprálovy pasti.
Cože?
Ještě nevedeme dost na to, abysme se na to mohli vysrat.
Stačí jeden kontaktní gól, znervózníme a přejedou nás.
Takže by bylo lepší vést jen o gól?
- Na mě nekoukej, je to hovadina, já vím. - Hoši!
Jdeme na ně!
Dobře!
Běžte mu tam!
Dobře! Jedem, kluci, jedeme.
Lavi! Lavi!
Jo!
- Holky, serte na to, příště to dáte. - Jo, příště si vezmeme kecky.
Nebo kopačky.
- Můžu? - No.
Dneska to vypadalo, že jsi zase začal milovat fotbal.
Jasně. A ne jen to bejt fotbalistou. Jo, pamatuju.
Moc díky za důvěru, kouči.
Něco pro tebe mám.
- Co je? - Pauza na chcaní.
Konečně!
Vemte tam někdo to dítě!
To je v píči. Po tátovi, viď?
Hm.
Hej! Vy všichni? Máte na pinďourech kopačáky.
To má jen jedno vysvětlení, vole, to já vím.
Vy všichni jste viděli, co mám na péru, a nechali jste si to udělat taky, že jo?
- Ne. - Tak co to má znamenat?
Tak už ti to došlo?
- Já jsem ti to chtěl říct. - A co?
No, tohle,
to jsou tvoji bráchové.
Už zase?
A jak vy to víte?
Já jsem jejich táta.
A co já s tím mám společnýho?
Tak když jsem jejich táta, oni jsou tvoji bráchové...
Tak nějaká
z těch ženských je
ségra mojí mámy, vole.
No, seš génius.
Jsem taky tvůj táta.
- Píchal jste moji mámu? - Bez toho by to nešlo.
Rozbil bych vám hubu, kdybych to uměl.
Dám ti kilo, když ho zbiješ, vole.
- Proč bych mlátil vlastního tátu? - To je i tvůj táta, kurva?
Co to tady je do prdele za vidlácký bukkake?
- Náš fotr je prostě trochu... - Kurevník.
Já chtěl říct sexuálně aktivní, ale vlastně jo. Promiň.
- Proč jste mi to kurva neřekl? - Klidně mi tykej.
Proč jsi mi to kurva neřekl?
Já to měl v plánu, několikrát, ale říkal jsem si, že počkám,
až se tady trochu zabydlíš, až se s bráchama trochu sblížíš.
- Nechtěl jsem tě hned vyděsit. - Tím, že mám tátu a deset bráchů, jo?
Nebo tím, že jsi v průběhu let
vojel autobus plnej starejch hnusnejch ženskejch?
- Moje máma je docela kus. - Není kus, už to pochop. Není kus!
Seru na vás. Na všechny na vás seru, vole.
- Lavi. - Já chtěl zjistit, kdo je můj táta.
Ale teď bych byl nejradši, kdyby se tohle nikdy nestalo.
- Dělali jste ze mě debila! - To jsi zvládnul sám, vole.
- Aspoň se s náma vrať do Smrkova. - Tam už se neukážu!
- Kam jdeš? Lavi! - A ty na mě nemluv!
Je to tvoje vina! Donutilas mě hrát v týhle prdeli, vole!
Lavi.
Lavi!
- Neboj, on se vrátí. - Nechal mě v tom.
- Ty se balíš? - Jo, jedu k našim.
Jestli jde o to vystoupení, tak příště to zvládneme.
- To se na nás vykašleš jako? - Holky, promiňte.
Já prostě chtěla být Lavimu nablízku, já chci konečně založit rodinu.
Aha. Takže tancování byla jen záminka?
Ale ne! Nebo trochu jo.
Ale bavilo mě to s váma.
Si klidně jeď.
Stejně sem nezapadáš.
- Sundej to. - Nic pod tím nemám.
Říkám, sundej to!
Hm.
- Co tu děláš potmě? - Kde jsi byla?
Na kávičce. S kámoškama.
Tak na kávičce, jo?
- To bylo pořádný latte, Helenko. - Co tím chceš říct?
Že ti ty tvoje kámošky asi omylem zcákaly celej ksicht.
Hm?
- No a co? - No a co?
Když nemám doma ani takhle maličký presso, musím někam na velký latte.
Já jezdím po republice, sháním podporu, kde se dá,
starám se denně o toho kluka. A ty?
Víš co? Seru na tebe.
- Co teda budeš dělat? - S čím?
No s tímhle.
To, co doteď, ne? Budu se o něj starat.
Volals Tvrdíkovi a těm kámošům, jestli mě nepodpoří?
To není tak jednoduchý.
Já myslel, že rodina si má pomáhat.
Co si ten Mizina o sobě myslí?
Máme ho trošku porichtovat?
Ten shoří jako papír.
Teď se soustředíme na akci Vyšehrad. Ovoce!
Vyřídíme je jednou provždy. Odjezd!
Tak, správně. Zatáhni to! Domů!
Co děláš?
Vstávej! Nic to nebylo, nesimuluj!
Střídám.
Láďo, svlíkej se, jdeš tam.
Taťko, je to vyřízený.
Řezník nám to vyšehradský prase pěkně zboural.
Viděls ten jeho ksicht?
Pomoc!
- Tati, můžeme támhle? - Jasně, běžte.
Ne! Ne!
trojitá fraktura pravý nohy, rozdrcená čelist, propíchnutá plíce.
zlomený krční obratel,
zlomený zápěstí levý ruky, vykloubený zápěstí pravý ruky.
Jo. Poruba?
- Napadl ho velociraptor. - Jasně.
- Ještě že máme ten dorost. - Jau!
No, tak běž trénovat.
Jo. Jo, jo.
Tak co, jak to jde, předsedo?
Nechápu, jak ta svině může kandidovat z vězení.
Když roky olizuješ šváby, nakonec se z tebe ten šváb stane.
Že jsou lidi tak blbý a chtějí toho hajzla za předsedu.
To mi povídej. Kvůli tomu hajzlovi už máme dvě kontumace.
Neměli jsme dost hráčů. Ještě jedna a vyloučí nás.
- To bude tenhle víkend, takže fí. - Do prdele.
- A máš aspoň ty dobrý zprávy? - Ale docela jo.
Akorát potřebuju ještě někoho v severních Čechách.
Tam je Lavi, ne?
A ten jeho trenér je tam strašně populární.
- Mohl bys mít trošku ty dveře otevřený. - To si nejsem úplně jistej.
Ohohó.
No dobrej.
Přišlo to poštou.
- Co to je? - Asi cena za nejlepšího hráče kola.
Co ten tady chce?
- Čau. - Lavi, kamaráde.
Nezkoušej na mě tu píčovinu s balónem jako minule.
- Žádný lepidlo, žádná zeměkoule. - Jasně že ne.
- Ahoj, Richarde. - Ahoj.
Jen tak si sem napochoduješ po tom všem?
Já tě sleduju. Co děláš, jak se daří.
- Jo? - Jo.
Já tebe ne.
To je asi tím, že máš hodně práce, že jo?
- Ani ne. - Prej jsi...
Prej jsi seknul s fotbalem. Mluvil jsem s Luckou.
- Skončil jsem, no. - Proč?
- Měl jsi tam výbornýho trenéra, ne? - Šebek je sráč.
- Odkdy? - Protože je to můj fotr.
- A všichni spoluhráči moji bráchové. - Co to fetuješ?
- Nemáš i pro mě? - Nefetuju, je to tak prostě.
Šebek si v tý díře udělal Klapzubovu jedenáctku.
Tam žijou jak ulítlá famílie a na mě celej život srali.
Já to mám úplně stejně, Lavi. Na všechno jsem zůstal úplně sám.
Jo, ty jsi zůstal sám?
- Co potřebuješ? - Potřeboval bych pomoct.
Přeci jenom Šebek má spoustu známejch, má tam dobrý vztahy.
Mně by to v tý kandidatuře pomohlo, rozumíš?
Jo. Přilezeš, jen když něco potřebuješ.
- Ne. - Já měl za to, že pro tebe neexistuju.
Lavi.
- Tak zase ahoj, Richarde. - Ahoj.
♪ Nevěřil, že se mu vrátí... ♪
- Dáme panáka. - Dělej, vole.
- Nechci. - Dělej.
Nechci, vole!
♪ Přestali hrát ti, co hráli, ♪
♪ a rázem bylo všechno v dáli. ♪
♪ Lavi. ♪
♪ Myslel, že je jediný. Lavi. ♪
♪ Sekal to tam bez viny. Lavi. ♪
♪ Ze dna dál na dno, topí se, hledá se, kolem je bahno. ♪
♪ Lavi. ♪
♪ Myslel, že je jediný. Lavi. ♪
♪ Sekal to tam bez viny. Lavi. ♪
Teda, bráchové!
- Vy jste mě přijeli zachránit? - Tak od čeho jsme bráchové, ne?
Jste v píče!
Tak jdeme na ně, kurva!
Počkej.
Ach.
To bylo součástí plánu? Myslela jsem, že jsou to tví spolužáci.
V pondělí nemůžu do školy.
Já vás tak moc rád vidím. Fakt.
To byli asi nějaký slávisti. Oni mě chtěli zabít.
Co, vy?
Čau.
- Co tady děláš? - Au!
Jo, sorry za to okno.
- Musel jsem se nějak dostat dovnitř, ne? - Tady se nikdy nezamykalo.
Už chápu, proč na vás chodí jen ženský a chlapi vás nesnáší.
Hergot, přestaň mi vykat!
Máš pravdu, no. Nejsou z toho úplně nadšení.
A kdo by byl, že jo?
- Jsem rád, Lavi, že ses vrátil. - Bráchové mi pomohli.
- Jo, slyšel jsem, no. - Jsem jim slíbil, že s tebou promluvím.
Chápu, že seš na mě naštvanej, že myslíš, že jsem tě opustil, ale...
To jsem ti byl vážně celej život ukradenej?
Víš co? Já ti něco pustím.
Nevím, jestli je nejlepší čas na osmdesátkový póňo.
Pojď, pojď!
Chodil jsem na tvoje zápasy.
Pojď pořád! Tak!
Byl jsem na tebe hrdej.
Pořád jsem.
Pískej! To byl faul!
A co ty ostatní kazety?
Chodil jsem na všechny tvoje zápasy.
Máš tam natočenej nějakej slušněj banán?
Spoustu slušnejch banánů.
Třeba tady.
To si pamatuju. To bylo proti Slávce.
To bylo dobrý.
Slušnej banán.
Juldo, makej!
Jo, ty vole, to se máma hrozně zcákala.
- A pak ji teda zcákal ten trenér. - Hm.
Gól! Trenére, čumíš!
Ohohó!
Podle posledních zpráv Vyšehrad nebude moci
nastoupit k mistrovskému víkendovému utkání
pro fatální nedostatek hráčů.
Což bude mít za následek také vyloučení ze soutěže.
- Co mám udělat, abys mi odpustil? - Pšt!
Marně vzpomíná na úspěšnou loňskou sezónu a góly Lavického.
V sezóně letošní už mu může pomoci snad jen zázrak.
Víš, co máš udělat?
Zázrak.
- Díky, že jste přijeli... - Pardon.
Jistě. Ahoj, Lavi.
- Ahoj. - Nazdar.
- Vypadáš pořád skvěle. - Hm.
- Samozřejmě. A ty si nech zajít chuť. - Někoho máš?
- Děláte si prdel oba, nebo... - Juldo, slovník!
Seš náš syn, ale do tohohle se neser.
Samozřejmě, že mám.
Che!
Michal Žloutek.
Těší mě.
Ctibor Šebek.
Přestaň s tím skřehotáním.
Pardon.
Honzi! Honzi, jak to, že jste nám to neřekli?
Budete hrát třetí ligu, a my o to máme být ochuzený?
Ne. Je to s přespáním, jede i trenér, to by se tátům asi moc nelíbilo, no.
To si piš, že se jim to nelíbí.
Zařídil jsem hostování hráčů na měsíc, to je minimum.
Ale to jako starej mazák víte, ne?
No jo.
- Čau, dědo. - Nazdar, Richarde.
- Tys to věděl už od začátku, viď? - Hm. Jsem rád, že mám dalšího dědu.
Já jsem rád, že mám takovýho vnuka.
Moc si od toho neslibuj, je to děda na baterky.
- Musíme se teď hrabat v minulosti? - Já klidně.
- Co se vlastně mezi váma stalo? - Nic.
Prostě se jí nelíbilo, že lezu po okapu a šmíruju holky ve sprše.
- Já ti říkal, že je to normální. - Ne. Pořád není.
Pánové, začneme.
Tak, kluci, pojďte, jdeme na to.
Michale, to nech na něm, to jsou jeho kluci.
- Ty kráso. - Ty vole, Jirko! Co tady děláš?
- Nemáš sedět v argentinským lochu? - Zdrhnul jsem.
Servus, more. Co tak blbě čumíš? Jirka Dóna.
Ahoj.
To ses z argentinskýho lochu prokopal až sem?
Jsi idiot? Spadly mi klíče do kanálu.
Kámo, sorry za ten fór s Mára Dónou.
V pohodě. Dyť jsem tehdy vyplácal teplou vodu ve sprchách.
- Jsme si kvit, ne? - Tak jedna jedna?
- Může se nám hodit? - Hm.
Myslím, že to je poslední kamínek do mozaiky.
Všichni jsme ze Smrkova.
Všichni jsme se tam narodili.
Možná tam prožijeme celej život a pak tam i umřeme.
Ale narozdíl od každýho druhýho ze Smrkova jste dostali možnost
něco dokázat. To jste přece vždycky chtěli.
Vím to, jako trenér jsem vás k tomu vedl.
Když dostaneš v životě šanci něco dokázat, nesmíš ji promarnit.
Věřte mi, já vím, o čem mluvím.
Tak pojďte hrát jeden za druhýho!
Naplno! Ať všichni vidí, že je jedno, že hrajete prales!
Ale jednou se můžete utkat i s klukama z ČFL!
No, ale my hrajeme jenom ligu pod nima.
Hele, pojďte hrát.
To by nešlo.
Nemrdej, co nepřepereš.
Viděls ho, jak si ustlal?
- Ne. - Tos měl vidět.
Oukej, hoši, pojďte, pojďte!
No!
Pojď, pojď!
Dej mi to! No!
Dej mi to! Do prdele, vole!
- Není komu. - Jak není komu?
To tam dáš, ho tam zadrbeš do dřev, vole.
Tondo, pozor!
Kurva, vole.
Nevadí.
Holky! Uf.
Bitch? Holky!
Já vím, že se na mě asi zlobíte, ale to je trochu...
Smrkov bitches?
Jo tak!
To je super!
- Trénovaly jsme. - Jako že dneska? Tady?
- Ale dyť se zase budem propadat. - Tady je umělka.
Akorát mně je nějak... Já jsem asi nějaká nemocná.
- Ty nebudeš nemocná. - Hm.
- Hele, já... - Lavi!
Ahoj.
Čau, bejby.
Lásko, sorry, no.
- Víš, že tě miluju, ale... - Já tě taky miluju.
Tak oukej?
- Moje holky. - Já jsem těhotná.
- To si děláš prdel. - No.
Celou dobu jsem toužila, abych byla, a netušila jsem, že už dávno jsem.
- Ty nemáš radost? - Ale jo.
Mám radost, to je jasný.
- Naposled jsme spolu spali... - Když jsi byl tlustej.
- Ale to mi nestál. - Stál.
Akorát jsme ho asi přes to panděro neviděli.
- A proč mi to říkáš teď, bejby? - Kdy jindy?
Kdykoliv, ale ne teď o poločase. Ty chceš, abych dopadl jako Beckham?
- A jak dopadl Bekbem? - Blbě. Seš jak Viktoria. Posh spice.
Hej! Dávej mi to do ulice. Já si tam zaběhnu a budu skórovat.
- Ne, budeme to hrát jinak. - Jak jinak?
Nemá cenu to zkoušet dostrkat do kisny, mají tam beton.
Budeme hrát vysoký balóny dopředu.
Jako kdysi repre v dobách největší slávy.
Luďo, ty to budeš čechrat dopředu jako Ujfi.
Lavi to bude sklepávat k šestnáctce jako Dino.
A, Jirko, ty tam pošleš pumelici jako kdysi Méďa. Jasný?
Hovno.
Já to nebudu sklepávat pro nějakýho čmouda, aby si to pro sebe ukradl.
Ve Smrkově to vypadalo, že konečně víš, co je tým.
Jo. Zase upřednostňuješ nějakýho bráchu přede mnou, viď?
- Tak zaprvý, on není tvůj brácha. - Nevěřím.
- Co čumíš? Ukaž péro. - Hm.
Hm.
Tak ten určitě není můj brácha.
A zadruhý, nikdy jsem žádnýho neupřednostňoval!
Celou dobu tě sleduju, to víš. Vím o tobě všechno.
Vím, kdy jsi dal první gól.
Že jsi za Spartu dal hattrick proti Teplicím.
Že jsi spoluhráčům platil prostitutky.
Že jsi spal s tou ženskou, co byla přešitej chlap.
- Fuj, more. - Jak tohle víš? To neví nikdo.
Já o tobě vím věci, který nevíš ani ty sám.
Já jsem přece tvůj táta. Já tě beru takovýho, jakej seš.
Hergot, tak mi věř a dělej, co jsem řekl.
- To nebyl přešitej chlap. - My víme, brácho.
Pět, šest, Smrkov bitches!
Huhů!
Jo, jo, jo!
Wow, bejby! Já jsem na tebe tak pyšnej.
Jdem na to!
Chlapi, já vím, kdysi jsem to posral. Já jsem ty kluky možná zplodil,
ale vy jste je vychovali. A vychovali jste je dobře.
Kéž bych dostal taky takovou šanci. Oni berou jako svý táty vás.
A určitě by byli šťastní, kdybyste jim taky trochu fandili.
Jestli se vám uleví, tak mně klidně můžete dát pěstí.
- Do prdele. - Nevadí.
Tak, kluci!
Kluci! Kluci!
Není to Mára Dóna?
No jo!
- Mára Dóna! - Máro!
Pojďme! Co jsme si říkali!
- Pojď! - Jedem!
Dobře!
Jo!
Pojďte! Ještě jednoho, čuráci!
Jo, čuráci! Ještě jednoho! Cha! To jsou moji kluci, tohle.
Nejpopulárnější sport na světě.
U nás máme dokonce
nejvíc registrovanejch playerů na počet obyvatel.
A oni si přijdou o víkendu začutat nebo se podívají na zápas,
a myslej si, že mají na ten sport nějakej nárok.
Ale to je nějaká spravedlnost? Vůči nám,
který tím sportem žijeme,
který se budíme s myšlenkama na fotbal,
který usínáme s myšlenkama na fotbal?
To není sport všech, to je náš sport.
To je náš fotbal! To je naše liga!
A to si ty zmrdi musí jednou provždy uvědomit!
Přesně.
- Taťko. - No?
- Už je čas. - Tak to pusť.
Vážené dámy, vážení pánové,
náš milovaný sport se ocitl na rozcestí.
Buď se můžeme dál tvářit, že je to tak v pořádku,
nebo zvolíme změnu
a spolu se mnou zahájit fotbalovou očistu.
Vždyť my to přece neděláme pro sebe, ten fotbal, že jo?
My to děláme pro budoucí generace.
Děláme to pro naše děti.
Já si myslím, že pro vás je nejdůležitější,
že víte, co ode mě můžete očekávat.
Protože já jsem váš Taťka.
Já jsem Taťka celýho českýho fotbalu.
Volte mě.
Protože tihle dobroseři
mají sice plnou hubu keců,
ale dostat peníze do fotbalu nedokážou.
Já si myslím, že je lepší plavat ve sračkách, který znáte,
než se snažit omejt vodou, o který nevíte nic.
Jo!
Dělejte, pojďte!
- On pískl konec. Viděls to? - Jo.
Tady máš kapesník.
Díky za pomoc.
- Pověsti o vás očividně nelhaly. - Hm.
Škoda, že vám to tenkrát nevyšlo.
Nechtěl byste k nám? Co?
Druhá liga, to by vás mohlo lákat.
Díky za nabídku, ale musím ji odmítnout.
- Lavi! - Ano?
Díky, že jsi upřednostnil tým.
- Díky, že jsi se mnou trávil čas. - Hm.
I když jsem o tom nevěděl.
A ty sis myslel, žes byl na všechno sám.
Já jsem na všechno zůstal úplně sám.
Do prdele! Jak to pořád děláš, ty skrčku?
Potřebuju od tebe pomoc.
Vyšák vyhrál. Ti to trochu nevyšlo, co, Taťko?
Já jsem vždycky o krok napřed. Až Lavi zjistí,
co na něj mám už léta za kompro, tak nám bude zobat z ruky.
Myslíš?
Dej mi trochu napít.
Mattoni už není, Čápe.
Lasí, myslím, že budeš skvělej táta.
Dyť já už jsem. A jsem skvělej, bejby.
- Zařízeno. - Musím běžet.
Počkej!
Dyť budeme rodina.
Jarda je taky rodina.
A my jsme teď taky taková rodina.
Čau, broučku.
- Tak pojďte. - Čau, mončičáku.
Pojďte. Neboj se, to dobře dopadne.
Pojď. Usmívej se!
- Já nechci. - Proč ne? Mazej.
Šebek volal.
Přepni mě tam, něco se tam děje.
Nejde to, něco tam pouštěj.
Volte Jardu Mizinu. Jarda Mizina je naše jediná šance.
Bez Jardy Miziny to nemůžeme nikdy zvládnout.
Volte Jardu Mizinu, je to budoucnost českého fotbalu.
Rozumí mu a věřím, že mu může pomoct.
Jednou provždy volte Jardu Mizinu.
Jedině Jarda Mizina to tady může celý vyčistit.
A výsledky nám přichází vyhlásit
vítěz Ligy mistrů Marek Jankulovski. Potlesk, prosím!
- Děkuju. - No. Neboj.
Dámy a pánové, novým předsedou FAČR
se s počtem 121 hlasů stává...
Zastavte to! Zastavte to!
Jé!
Volte Mizinu, vy kundy, vole! Všichni, vole!
Ty víš, Járo.
Miloši.
Ilono.
Novým předsedou FAČR
se stává...
♪ Lavi! ♪
♪ -Řítí se jak lavina. - Lavi.♪
♪ -Génius i dylina. - Lavi. ♪
♪ Z vrcholu na dno, Sparta, Vyšehrad, vyhrát, padnout. ♪
♪ Lavi. ♪
- Je to zpátky! Já to mám! - Co děláš, ty kokote? Ááá!
Dejte mi tady tu. Tamhle tu taky.
Ach!
Pojď, pojď, pojď! Pojď mi na balón!
♪ Co jsme si, to jsme si, hraju třetí ligu, i tak jsem Messi. ♪
♪ Kdo jsi ty, co jsi ty? ♪
♪ Hrajeme na city, hrajeme jak city. ♪
♪ Děláte si kozy a já cítím se jak g.o.a.t. ♪
♪ Zidane, Zlatan, Figo, Ronaldo. ♪
♪ Co jsme si, to jsme si. Hraju svoji ligu, a tak jsem Messi. ♪
♪ A budu kolem sebe kopat, ♪
♪ do čeho se kopat dá. ♪
♪ Někdy jsem jako psychopat, promiň, není to jen hra. ♪
♪ Football is life celej život. ♪
♪ Trénink, zápas, holky, pivo. ♪
♪ Euforii střídá stres. ♪
♪ A já nevyměním dres. ♪
♪ Co jsme si, to jsme si, hraju třetí ligu, i tak jsem Messi. ♪
♪ Kdo jsi ty, co jsi ty, hrajem na city, hrajeme jak city. ♪
♪ Děláte si kozy a já cítím se jak g.o.a.t. ♪
♪ Zidane, Zlatan, Figo , Ronaldo. ♪
♪ Co jsme si, to jsme si, hraju svoji ligu, a tak jsem Messi. ♪
♪ Okresní přebor nebo první liga, Maradona. ♪
♪ Miluju fotbal celou dobu, FC stará škola. ♪
♪ Pusťte mě na hřiště, nahraju na gól pass rabona. ♪
♪ Si věřím zas a znova, život jak Casanova. ♪
♪ Tribuny plný, až to není hezký, párek pivo, ♪
♪ po zápase pak musím domů, že prej dáme kino. ♪
♪ Říkali, že to nedokážu, já mám klišé rád, ♪
♪ tipni, kdo je největší hvězda týmu FC Vyšehrad. ♪
♪ Co jsme si, to jsme si, hraju třetí ligu, i tak jsem Messi. ♪
♪ Kdo jsi ty, co jsi ty? Hrajem na city, hrajeme jak city. ♪
♪ Děláte si kozy a já cítím se jak g.o.a.t. ♪
♪ Zidane, Zlatan, Figo, Ronaldo. ♪
♪ Co jsme si, to jsme si, hraju svoji ligu, a tak jsem Messi. ♪
♪ Jsem Messi. ♪
♪ Hraju svoji ligu, a tak jsem Messi. ♪
♪ Jsem Messi. ♪
♪ Hraju svoji ligu, a tak jsem Messi. ♪