© anoXmous @ https://thepiratebay.se/user/Zen_Bud
- Hvornår kommer du tilbage, Roy? - Om et par uger.
Gør nu ikke noget, jeg ikke må vide.
Vi ses.
Giver du et lift?
- Kan du ikke se klistermærket? - Selvfølgelig.
Men en fin fyr lytter ikke til, hvad en skid får ham til at sætte på lastbilen.
Sæt dig på hug på trinbrættet, til vi når rundt om hjørnet.
- Skal du langt? - Bare et par kilometer.
Jeg var gået, hvis ikke mine ben var så trætte.
- Leder du efter arbejde? - Nej. Min far har en gård.
1 6 hektar. Han er forpagter, men vi har været der længe.
- Har du arbejdet? - Ja.
Jeg kan se på dine hænder, at du har svunget et hakke eller hammer.
Det får dem til at skinne. Jeg bemærker den slags småting.
Har du et håndværk?
- Hvorfor kommer du ikke til sagen? - Med hvad?
Du har studeret mig, siden jeg stod på. Hvorfor spørger du mig ikke?
Jeg stikker ikke næsen i andre folks sager.
Din store næse er som et får i en køkkenhave.
Det er ingen hemmelighed. Jeg har siddet i fængsel i fire år.
- Ellers andet? - Bliv nu ikke sur.
- Bare spørg løs. - Jeg spurgte bare.
Heller ikke mig. Jeg vil bare sludre lidt uden at støde nogen, det er alt.
Kan du se vejen forude? Der står jeg af.
Du vil gerne vide, hvad jeg har gjort, ikke? Jeg skal ikke skuffe dig.
Drab.
Han er min frelser
Min frelser
Min frelser nu
Davs, kammerat.
Er du ikke Tom Joad, gamle Toms dreng?
Jo. Jeg er på vej hjem.
Det må jeg sige! Jeg døbte dig, min søn.
Er du ikke præsten?
Det plejede jeg at være.
Ikke længere.
Jeg mistede troen.
Men jeg plejede at have den.
Jeg plejede at have en hel grøft så fuld af angrende syndere -
- at jeg nær havde druknet halvdelen.
Men ikke længere.
Jeg mistede ånden.
Jeg har ikke længere noget at prædike om.
Jeg er ikke længere så sikker i min sag.
Jeg kan huske, du gik på hænder og råbte og skreg under hele prædiken.
Ja, det kan jeg godt huske.
Det fungerede ret godt.
Men det var ingenting.
Jeg holdt en hel prædike overskrævs fra taget af en lade.
Sådan her.
Kom du til den?
Gjorde du ikke?
Nå, det er alligevel alt sammen forbi.
Du burde have giftet dig.
Til mine prædiker fik jeg pigerne til at hylde Gud, indtil de faldt om.
Så trøstede jeg dem, og jeg endte i kanen med dem.
Jeg fik det dårligt og bad, men det hjalp ikke.
Næste gang gjorde jeg det igen.
Jeg tænkte, jeg ikke var værd at redde.
Far sagde altid, du ikke egnede dig til at være præst.
Jeg lod aldrig en pige slippe væk. Vil du have en dram?
Men du var ikke præst. En pige er blot en pige for dig.
For mig er de hellige.
Jeg reddede deres sjæl.
Jeg spurgte mig selv: "Hvad er Helligånden?"
Måske er det kærlighed.
Jeg elsker alle så højt, at jeg sommetider er lige ved at sprænges.
Så måske findes der hverken synder eller dyder.
Sådan er folk bare.
Nogle gange er folk rare, andre gange ikke så rare.
Og det er alt, hvad man har ret til at sige.
Selvfølgelig beder jeg, hvis folk sætter mad ud til mig.
Men jeg har bare ikke hjertet med mig.
- God sprut. - Ja. Det er fabrikslavet. Dyrt.
- Har du rejst rundt? - Har du ikke hørt det? Det stod i avisen.
- Nej. Hvad? - Jeg har siddet i fængsel i fire år.
Undskyld, jeg spurgte.
Det er i orden. Jeg gjorde det gerne igen.
Jeg dræbte en fyr på et dansested.
Vi var fulde. Han stak mig med en kniv, og jeg gav ham en med en skovl.
- Smadrede hans hoved. - Skammer du dig ikke?
Nej. Han stak mig med en kniv. Derfor fik jeg kun syv år.
Jeg blev prøveløsladt efter fire.
- Har du ikke set dine forældre? - Nej, men det gør jeg, før solen går ned.
Jeg glæder mig.
- Hvilken vej skal du? - Det er lige meget.
Lige siden jeg mistede ånden, er det blevet ligegyldigt.
Jeg går med dig.
Måske har mor lavet flæskesteg til aftensmad.
Jeg har fået flæskesteg fire gange på fire år. Hver jul.
Det vil glæde mig at se din far. Sidst, jeg så ham, var til barnedåb.
Jeg har aldrig set nogen så stærk i troen.
Sprang over buske. Hylede som en ulv i fuldmånens skær.
Endelig rejser han sig fra en kæmpe busk -
- og udstøder et vræl og giver busken et ordentligt spark.
Han rev busken op, men brækkede benet i forsøget.
En rejsende tandlæge så busken og bad for den -
- men gassen var gået lidt af din far bagefter.
- Lyt! Vinden lægger op til noget. - Det kan du tro.
Der sker altid på denne tid af året.
Mor?
Far?
Mor?
Her er tomt.
- Der er sket noget. - Har du en tændstik?
De er enten forsvundet eller døde.
- Har de ikke skrevet til dig? - Nej. De plejede ikke at skrive.
Det er mors. Hun har haft dem i årevis.
Det var engang min. Jeg gav den til bedstefar, da jeg rejste.
Tror du, de er døde?
Det har jeg ikke hørt noget om.
Tommy?
- Muley. Hvor er mine forældre? - De er rejst.
Det ved jeg, men hvorhen?
Det er Muley Graves. Du kan godt huske præsten, ikke?
- Jeg er ikke præst længere. - Kan du huske ham?
- Godt at se dig igen. - Hør, hvor er mine forældre?
De er taget hen til din onkel John. Hele banden. For 14 dage siden.
Men der kan de ikke blive, for John må forlade sin jord.
Hvad er der sket? Hvorfor skal de forlade deres jord?
Vi har boet her i 50 år.
Alle skal forlade deres jord. Alle tager til Californien.
Dine forældre, mine forældre, alles forældre.
Alle bortset fra mig. Jeg nægter.
- Hvis skyld er det? - Hør.
Den stærke vind bærer noget af skylden. Den startede det.
Det blæser sådan år efter år.
Blæser jorden væk. Blæser afgrøderne væk.
Nu er det vores tur.
Er du tosset?
Det er der nogen, der siger. Vil du høre hvorfor?
Det er det, jeg spørger om, ikke?
Sådan skete det for mig...
En dag kom der en mand...
Efter det vinden har gjort ved jorden, så fungerer lejesystemet ikke længere.
Det går ikke engang lige op.
En mand og en traktor kan klare 1 2-14 af de her steder.
Man giver ham løn og tager hele høsten.
Men vi kan ikke klare os for mindre end vores nuværende andel.
Børnene får allerede ikke nok at spise.
Og deres tøj er så pjaltet, at det var pinligt, hvis ikke alle så lige sådan ud.
Det kan jeg ikke gøre for. Jeg har fået ordre på at bede jer forlade jorden.
Forlade min egen jord?
- Det er ikke min skyld. - Hvis skyld er det så?
I ved godt, hvem der ejer jorden. Shawnee jord- og kvægselskab.
- Hvem er det? - Ingen. Det er et selskab.
De har en direktør. Nogen, der ved, hvad et gevær kan bruges til.
Det er ikke hans skyld. Banken siger, hvad han skal gøre.
- Hvor ligger banken? - Tulsa. Hvorfor være sur på ham?
Han er kun bestyrer. Han er ved at blive skør af at holde trit med alle ordrerne.
- Hvem skyder vi så? - Det ved jeg ikke.
Gjorde jeg, så fik du det at vide. Men jeg ved ikke, hvis skyld det er.
Hør her, kammerat: ingen skal fratage mig min jord.
Min bedstefar forpagtede jorden for 70 år siden.
Min far blev født her. Vi er alle født her. Og nogle af os blev dræbt her.
Og nogle af os døde her.
Det gør den til vores.
At blive født på den, at arbejde på den -
- og dø på den.
Og intet stykke papir...
Hvad skete der?
De jagede mig bort. De kom med larver.
- Med hvad? - Larvefodstraktorer.
For hver af dem var der 1 0-1 5 familier, der blev forvist.
1 00 mennesker, uden noget sted at bo. Med kun landevejen tilbage.
Familien Rances, Peters, Perry og Joad...
De blev jaget bort den ene efter den anden.
Halvdelen af dem, vi kender, blev forvist.
Den, der fik mig smidt ud, kom for cirka en måned siden.
Vend om.
Det er en advarsel. Vend om.
Hvis du kommer tættere på, så skyder jeg dig ned fra traktoren.
Jeg har advaret dig.
- Du er Joe Davis' søn. - Jeg kan ikke lide, at nogen sigter på mig.
Hvorfor gør du så det her? Mod dine egne.
For tre dollar per dag.
Jeg har små børn. Min kone og hendes mor. De skal have noget at spise.
Jeg tænker på mine forældre. Hvad, andre gør, er deres sag.
Men du forstår det ikke. Det her er min jord.
Ja, men nu ejer selskabet den.
Som du vil. Men når den traktor rammer mit hus -
- så skyder jeg dig.
Du skyder ingen. For det første så hænger de dig.
Og inden der er gået to dage, så har de sendt en ny.
Se så at komme væk.
Hvad nyttede det? Han havde ret.
Der var intet, jeg kunne stille op.
Det lyder utroligt sådan at blive vist bort.
Resten af min familie rejste vestpå.
Der var intet at spise, men jeg kunne ikke rejse. Noget bandt mig.
Så nu strejfer jeg bare omkring og sover hid og did.
Jeg plejede at tænke, at jeg så efter alting -
- så at alt var i orden, når de vendte tilbage.
Men jeg vidste, det ikke var sandt.
Der ikke noget at se efter. Og ingen vender tilbage.
De er væk.
Og mig... Jeg er blot et spøgelse.
Det er alt, jeg er.
Tror I, jeg er småtosset?
Nej. Du er ensom, men ikke tosset.
Det er lige meget. Hvis jeg er tosset, så er der ikke noget at gøre ved det.
Jeg kan ikke forstå, mine forældre finder sig i det. Som mor.
Jeg har set hende banke en bissekræmmer med en levende kylling.
Hun ville have brugt øksen i den anden hånd, men blev forvirret.
Da hun var færdig med bissekræmmeren, havde hun kun to kyllingeben tilbage.
Bare et simpelt gammelt spøgelse.
Det er alt.
Vinden er ved at lægge sig.
Hvad vil du gøre?
Det er svært at sige.
Blive her til i morgen og så tage over til onkel John, tror jeg.
Bagefter så ved jeg ikke.
Hør.
Det er dem. Lysene.
Kom. Vi må gemme os.
Gemme os for hvad? Vi bliver her.
Du er på forbudt område. Det er ikke din jord, og det er politiet med en pistol.
- Kom nu. - Kom nu, Tom. Du er prøveløsladt.
Muley.
Man skal bare gemme sig og se på.
- Kommer de ikke herud? - Det tror jeg ikke.
Engang kom der en herud, og jeg slog ham ned bagfra med en pæl.
De har ikke gjort det siden.
Han er her ikke.
Hvis nogen havde sagt, jeg ville gemme mig på min egen jord...
Herre, gør os taknemmelige for det, vi nu skal modtage. Amen.
Jeg så dig godt. Du spiste under bordbønnen.
Det var bare en lille bid.
- Sikke han sviner. - Jeg så ham godt. Han er en gammel gris.
Hvorfor lukker du ikke øjnene under bordbøn?
Hvad står der, onkel John?
Der står: "Masser af arbejde i Californien. 800 plukkere søges."
Når jeg kommer til Californien, så plukker jeg appelsiner, når jeg lyster.
Eller druer. Der er noget, jeg aldrig kan få nok af.
Jeg plukker en hel klasefuld druer -
- og tværer dem ud i ansigtet og lader saften løbe ned ad hagen.
Nu vender lykken.
Måske fylder jeg en hel vaskebalje med druer -
- og sidder i dem og mosler rundt, indtil de er væk.
Det vil sørme være dejligt.
Ja. Det vil sørme være dejligt.
Gudskelov.
Tommy.
Mor.
- Du er ikke flygtet og må gemme dig, vel? - Jeg er prøveløsladt. Jeg har papirer.
Jeg var bange, vi måtte rejse uden dig, og vi aldrig fik hinanden at se igen.
Jeg havde fundet jer.
Muley fortalte mig, hvad der er sket. Skal vi til Californien?
Vi bliver nødt til at rejse, men det skal nok gå.
Jeg har set løbesedler, hvor der står, hvor meget arbejde der er, og at lønnen er god.
Der er noget, jeg først må vide. Gjorde de dig fortræd, min søn?
- Gjorde de dig fortræd og gjorde dig gal? - Gal?
- Nogle gange gør de. - Nej, mor. Først var jeg gal, men ikke nu.
Nogle gange gør de ting ved en.
De gør dig fortræd, og man bliver gal, og så bliver man ond.
Og de gør dig fortræd igen, og så bliver man ondere -
- til man ikke er menneske længere, men blot omvandrende ondskab.
- Gjorde de dig fortræd på den måde? - Nej, mor. Bare rolig.
Jeg vil ikke have en ondskabsfuld søn.
Det er Tommy.
Tommy er kommet hjem.
Flygtede du, min søn?
Tommy er kommet ud af fængsel.
Jeg vidste det. Man kan ikke holde en Joad buret inde.
Det har jeg vidst hele tiden.
Flyt dig. Jeg sagde, at Tom vil bryde ud af det fængsel -
- som en tyr gennem et hegn. Man kan ikke holde en Joad buret inde.
- Jeg er ikke flygtet, men prøveløsladt. - Sådan var jeg også selv.
- Hvordan har du det, onkel John? - Hej, Tommy. Jeg har det fint.
- Hvordan har du det, Noah? - Fint. Flygtede du?
Nej, prøveløsladt.
Davs.
Fangen er hjemme igen.
- Hejsa, Al. - Goddag, Tom.
- Har du flygtet fra fængslet? - De prøveløsladte mig.
Rosasharn.
Brød ud.
Det er Connie Rivers, hun er sammen med. De er gift nu.
Hun skal føde om tre, fire måneder.
Hun var kun et barn, da jeg rejste.
- Hejsa, Rosasharn. - Hvordan har du det?
Det er Connie, min mand.
- Flyg... - Nej, prøveløsladt.
Det slår alt. Jeg kan se, jeg snart bliver onkel.
Nej, du kan ej.
Se, hvor hun rødmer.
Joad. John Joad.
- I har ikke glemt det? - Nej.
- Vi kommer forbi i morgen. - Ja. Vi rejser ved solopgang.
Hvor har I fået alle de penge fra?
Solgte alt. Plukkede bomuld, selv bedstefar.
Alt i alt 200 dollar. Betalte 75 for lastbilen.
Vi har stadig 1 50 til at rejse for. Det burde vi kunne klare os med.
Let. Vi er kun 12.
Den er ikke noget kønt syn, men den kan køre.
Vi må hellere begynde at læsse, hvis vi skal køre ved daggry.
John, hvordan går det med dine drenge?
HlLSNER FRA NEW YORK ClTY
HEJ SKAT, WILLY MAE
JOAD FÅR SYV ÅR
SOUVENlR FRA LOUlSlANA-UDSTlLLINGEN ST LOUIS 1 904
- Mor. - Jeg er klar.
Rosasharn, væk børnene. Vi er klar til at køre.
Ruthie. Winfield. Op med jer.
- Hvor er bedstefar? Hent ham, Al. - Jeg sidder foran. Hjælp mig lige.
Vent.
- Unger, l klatrer op først. - Vi skal til Californien.
Al kører, mor. Sæt dig ved ham og bedstemor, så bytter vi senere.
Connie. Hjælp Rosasharn op ved siden af børnene.
Hvor er bedstefar?
Sikkert, hvor han altid er.
Bedstefar! Bedstefar!
Gem en plads til ham. John, dig og Noah, find en plads.
Vi må sørge for, den er lige lastet.
- Tror du, det går? - Hvis det gør, så er det et mirakel.
Mor. Far.
Giv slip, for pokker. Fanden tage dig.
Kom nu. Der er noget galt med ham.
- Stå nu stille. - Der er noget galt med ham.
Lad mig nu bare være i fred.
Hvad er der galt, bedstefar?
Der er ikke noget galt. Jeg skal bare ikke med.
Hvad mener du? Det bliver vi nødt til. Vi har ikke noget sted at bo.
Jeg mener ikke jer, men mig.
Jeg tænkte nøje over det hele natten, og jeg bliver.
Det kan du ikke. Nu bruger de traktorer.
- Vi skal alle sammen rejse. - Alle bortset fra mig, for jeg bliver.
- Hvad med bedstemor? - Tag hende med jer.
Hvem skal lave mad til dig? Hvordan vil du overleve?
Muley overlever, ikke? Og jeg er en bedre mand end Muley.
Hør, nu lige her.
Jeg hører heller ikke efter.
Jeg har sagt, hvad jeg gør, og så kan det rende og hoppe -
- om der er appelsiner og druer i lange baner.
Jeg skal ikke til Californien.
Det her er min jord, og her hører jeg til.
Javel, sir.
Det er min jord.
Den er gold, men den er min og min alene.
Vi må binde ham og smide ham på lastbilen. Han kan ikke blive her.
Det kan vi ikke. Enten kommer han til skade, ellers bliver han så sur, han skader sig selv.
- Skal vi drikke ham fuld? - Der er ikke noget whisky, vel?
Vent. Her er en halv flaske hostesaft.
Her. Det plejer at få børnene til at sove.
- Det smager ikke værst. - Vi har kaffe. Han kan få en kop.
- Og hælde lidt i. - Vi må hellere give ham et ordentligt bløp.
Han er stædig som en æsel.
Hvis Muley kan klare sig, så kan jeg vel også.
Jeg kan lugte ribbenssteg.
Nogen har spist ribbenssteg. Hvorfor får jeg ikke noget?
Jeg har gemt noget til dig. Jeg varmer det lige nu.
Her er en kop kaffe først.
Giv mig godt med ribbenssteg. Jeg vil have masser af ribbenssteg.
- Jeg er sulten. - Selvfølgelig er du sulten.
Jeg er vild med ribbenssteg.
- Hop op, Noah. - Få hans fødder op først.
Lige så forsigtigt.
Læg noget over ham, så han ikke får solstik.
Er alt parat? Okay, start motoren, Al.
Hop op, mor.
- Farvel og held og lykke. - Vent, Al.
Skal du ikke med?
Jeg vil gerne.
Der foregår noget ude vestpå, og jeg vil gerne vide, hvad det er.
Hvis l mener, I har plads.
Vi har masser af plads.
- Kør, Al. - Californien, her kommer vi.
Skal du ikke kaste et sidste blik på vort gamle hjem, mor?
Vi skal Californien, ikke? Så lad os køre til Californien.
Det lyder ikke som dig. Sådan har du aldrig været før.
Jeg har aldrig fået mit hus lagt i ruiner før.
Jeg har aldrig fået sat min familie på gaden før.
Jeg har aldrig mistet alt, jeg havde.
SALLISAW BYGRÆNSE
VARME FISKERETTER MED MAJSBRØD
CHECOTAH BYGRÆNSE
OKLAHOMA CITY BYGRÆNSE
Vl TAGER OS AF PUNKTERINGER
HJUL REPARERES
- Det skal nok gå, bedstefar. - Jeg vil ikke med.
Det er okay, bedstefar. Du er bare træt.
Ja.
Bare træt.
Bare...
... træt.
"Her ligger William James Joad. Den gamle mand fik et slagtilfælde."
"Hans familie begravede ham, de havde ikke penge til en begravelse..."
"Han blev ikke dræbt. Han fik blot et anfald og døde."
Det er vel bedst, at vi efterlader noget lignede -
- hvis nu nogen graver ham op og tror, han blev dræbt.
Sommetider er myndighederne mere interesseret i de døde end de levende.
Det bliver ikke så ensomt, når jeg ved, hans navn står på graven.
Ikke blot en gammel mand under jorden.
Siger du et par ord, Casy?
Jeg er ikke længere præst.
Nej, men ingen i vores familie er blevet begravet uden et par ord.
Jeg skal nok sige dem, men jeg fatter mig i korthed.
Her ligger en gammel mand, han levede, og han døde.
Jeg ved ikke, om han var god eller slet.
Det er lige meget.
Jeg hørte engang en recitere et digt.
Han sagde: "Alt, der lever, er helligt."
Jeg vil ikke bede for en gammel mand, der er død, for han skal nok klare sig.
Hvis jeg skal bede, så skal det være for familien, der står rådvilde.
Bedstefar har ikke den slags problemer.
Hans arbejde ligger forude, så dæk ham til, så han kan komme i gang.
1 5 CENT FOR 4 LlTER VAND
LEJR 50 CENT
Går ned ad vejen I trist humør
Kære Gud
Vil ikke behandles sådan
De gav mig majs og bønner
Connie har vel nok en smuk stemme.
Og bønner Kære Gud
Vil ikke behandles sådan
- Han er min svigersøn. - Han synger godt. Hvilken stat er I fra?
Oklahoma. Vi forpagtede en gård.
Vi kommer fra Arkansas.
Der havde vi en forretning. En slags købmandsforretning.
Da gårdene forsvandt, så forsvandt forretningerne også.
Jeg havde alle tiders lille forretning.
Jeg var sørme ked af at lukke.
Man ved aldrig.
Jeg tænkte, at når vi når frem og får arbejde -
- noget landbrugsjord i nærheden af vand, så bliver det måske ikke så slemt.
Nemlig. Lønnen er god, hører jeg.
- Vi kan alle sammen få arbejde. - Det kan ikke være værre end hjemme.
I må have masser af penge.
Nej, vi har ingen penge. Men vi er mange til at arbejde, og vi er reelle folk.
Lønnen er god, og hvis vi slår det sammen, så skal det nok gå.
God løn? For at plukke appelsiner og ferskner?
- Vi tager, hvad vi kan få. - Hvorfor er det så sjovt?
Hvorfor er det så sjovt? Jeg kommer lige derfra.
Jeg har set det. Jeg tager tilbage og sulter -
- fordi jeg vil hellere sulte ihjel med det samme.
Hvad mener du? Jeg har en løbeseddel, hvor der står, lønnen er god.
Der står i avisen, de skal bruge plukkere.
Kør l bare videre. Der er ingen, der standser jer.
- Men hvad med det her - Jeg skal ikke irritere dig. Kør bare.
Vent lidt. Du har lige råbt højt. Nu bliver du nødt til at fortsætte.
Der står, de skal bruge 800 mand. Du siger, det er løgn. Hvem lyver?
- Hvor mange har løbesedler? - Jeg har en.
- Alle har en.
- Hvad beviser det? - Se, den samme gule løbeseddel.
800 plukkere søges.
Okay, manden mangler 800 mand. Han trykker 5.000 løbesedler -
- og måske 20.000 ser dem.
Og måske drager 3.000 vestpå på grund af den løbeseddel.
2.000 eller 3.000 bekymrede mennesker -
- på vej mod 800 jobs. Giver det nogen mening?
Er du en ballademager? Prøver du på at presse os ned i løn?
Nej, det sværger jeg.
Du skal ikke gå rundt og skabe problemer.
Jeg prøvede at fortælle jer, hvad der tog mig et år at opdage.
Det krævede to døde børn og en kone at få mig til at indse det.
Jeg kan ikke fortælle jer om de små i teltet med tykke maver -
- og bare skind og ben.
Rystende og klynkende som hundehvalpe.
Og jeg for rundt for at finde arbejde. Hverken for penge eller løn.
Men for en kop mel og en skefuld svinefedt.
Som kom ligsynsmanden.
"Børnene døde af hjertesvigt", sagde han. Det skrev han i papirerne.
Hjertesvigt? Med maver som svineblærer?
Nå, klokken er mange. Jeg må få noget søvn.
Nå ...
Godaften.
Hvad nu, hvis han taler sandt?
Han taler sandt.
Det var sandt for ham.
Det var ikke noget, han fandt på.
Hvad med os?
Det ved jeg ikke.
PECOS-FLODEN
Jeg må ud nu.
- Har l i sinde at købe noget? - Vi skal have noget benzin.
- Har l nogle penge? - Tror du, vi er tiggere?
- Jeg spurgte bare. - Spørg pænt. Vi er ikke tiggere.
Jeg spurgte bare.
- Hvilken slags tærte har du? - Banan, ananas, chokolade og æble.
Giv mig et stykke banantærte og en kop kaffe.
- To. - To skal det være.
Kender du nogle gode vittigheder, Bill?
Den her er ikke så slem. Et barn kommer for sent i skole, og læreren siger...
Hold mund.
Kan du sælge et brød, frue?
Det er ikke en forretning. Vi laver sandwicher af brødet.
Ja, frue. Men det er til den gamle dame.
Ingen tænder. Det skal opblødes i vand, så hun kan tygge det, og hun er sulten.
Hvorfor køber du ikke en sandwich?
Det gjorde jer gerne, frue, men jeg har kun 1 0 cent tilbage.
De er alle gået på turen.
Du har ikke købe et brød for 1 0 cent. Vores brød koster 1 5 cent.
- Giv ham brødet. - Vi løber tør.
Okay, så må vi løbe tør.
Det her brød koster 1 5 cent.
Kan du skære af, så vi får for 1 0 cent?
- Giv ham brødet. - Nej, sir. Vi køber for 1 0 cent.
Kom nu, det er fra i går.
Kom nu. Bert siger, I gerne må få det.
Det lyder måske sært, at vi er så nærige -
- men vi skal køre 1 600 km, og vi ved ikke, om vi kan klare det.
Koster sukkerstængerne en cent?
- Hvad for nogle? - De stribede.
Nå, dem. Tja. Nej.
- Du får to for en cent. - Så giv os to, frue.
Værsgo, tag I dem bare.
Tak, frue.
- Så lidt koster de jo slet ikke. - Hvad rager det dig?
- De koster 5 cent stykket. - Vi må af sted. Vi spilder tiden.
- Vi ses. - Vent, du skal have byttepenge.
Er du ikke ligeglad?
Bert.
Se.
Lastbilchauffører.
DU FORLADER NU NEW MEXICO PÅ GENSYN
VELKOMMEN TIL ARIZONA
STATENS INSPEKTIONSSTATION
- Hvor skal I hen? - Til Californien.
- Hvor længe bliver I i Arizona? - Vi kører direkte igennem.
- Har l nogen planter? - Nej.
- Værsgo, men gør ikke holdt. - Det har vi heller ikke i sinde.
ARIZONA US 66 WILL ROGERS HOVEDVEJ
COLORADO-FLODEN
Der ligger det. Det forjættede land.
Californien.
Hvis det er grunden til, at vi kørte herud...
Måske er der rart på den anden siden. Postkortene var vældig flotte.
Se, bedste. Der ligger Californien.
Lad os køre videre. Jeg synes ikke, det ser så slemt ud, vel, John?
Tja, jeg ved nu ikke.
Hold fast.
NEEDLES BYDER DlG VELKOMMEN TIL CALIFORNlEN
- Det er ikke for koldt, vel? - Det er fint, når man er kommet i.
Kom, lad os prøve det.
Det skal gøre godt.
- Kom, før den flyder bort. - Her kommer vi.
- I er ikke bange afjer. - Hvad mener du?
- At krydse ørkenen i sådan en spand. - Har du krydset den?
Ja, mange gange. Men aldrig i sådan en spand.
Måske er der nogen, der hjælper, hvis den går stykker.
Måske, men jeg ville ikke bryde mig om det. Så modig er jeg ikke.
Vi har ikke noget valg. Jeg håber, bilen holder.
Bedstefar.
Jeg vil se bedstefar.
Jeg vil se...
... bedstefar.
Bare rolig.
Sådan.
Bare rolig, bedste.
Er alle klar bagi? Så kører vi.
Mange tak.
- Sikke en bande. - Folk fra Oklahoma er nogle seje typer.
Jeg har sandelig ikke lyst til at køre gennem ørkenen i den spand.
Vi er fornuftige. Folk fra Oklahoma ejer hverken sans eller fornuft.
De er ikke mennesker. Intet menneske ville leve, som de gør.
Et menneske kunne ikke udholde at have det så forfærdeligt.
De kender vel ikke til bedre.
Sikke et sted. Tænk, hvis man skulle krydse den til fods?
Folk har gjort det. Hvis de kunne, så kan vi også.
Det må også have krævet mange liv.
Vi er ikke igennem endnu.
- Vi er midt i ørkenen. - Gid, det var lyst.
Tom sagde, at hvis det var lyst, så ville maven blive svedet væk.
Jeg så engang et billede, og der var knogler overalt.
- Menneskeknogler? - Nogle af dem. Men de fleste var fra køer.
Jeg kunne sørme godt tænke mig at se nogle af de menneskeknogler.
Bedstefar. Jeg vil se bedstefar.
Ja. Nu skal alt nok gå.
Vi må over på den anden side, bedste. Familien må over på den anden side.
Sådan.
Det virker, som om vi altid har været på farten. Jeg er træt.
Kvinder er altid trætte.
Du har ikke fortrudt, vel, skat?
Nej, men...
Du så annoncen i western-bladet.
Betal ingenting. Bare send kuponen, så er man radioekspert.
Et godt arbejde.
Vi kan stadig gøre det, skat.
Jeg burde have gjort det og ikke være taget på den her tur.
- Hvad foregår der? - Landbrugsinspektion.
Vi skal gennemgå jeres sager. Har l grønsager eller frø?
Nej.
Vi skal gennemgå jeres sager. I skal læsse af.
Læsse af? Du godeste.
I må stå af, mens vi inspicerer.
Vi har en syg gammel dame. Hun skal til lægen. Vi kan ikke vente.
Vi må gennemsøge bilen.
Jeg sværger på, at vi ikke har noget.
Bedste er meget syg.
Se.
Det var ikke din spøg.
- Ingen grønsager eller frugt? - Det sværger jeg.
Kør bare. Tag til lægen i Barstow. Det ligger 1 3 km herfra.
Men l må ikke standse. Forstået?
Javel, kaptajn. De skal have mange tak.
Mor, bedste. Se.
Der ligger det. Jeg har aldrig set noget lignende.
- Se lige. - Se der, John.
Se, hvor smukt og grønt her er, Winfield.
- Gad vide, om det er appelsintræer? - Det tror jeg.
De er smukke, uanset hvad de er.
Se de høstakke. De ville være sjove at lege i.
Her er smukt, ikke? Rigtig smukt.
Hvor er mor? Mor skal se det. Kom, mor.
Kom nu.
- Er du syg? - Har vi krydset ørkenen?
Se.
Gudskelov.
Og vi er stadig sammen. De fleste af os.
Har du ikke sovet?
- Havde bedste det slemt? - Bedste er død.
Hvornår?
- Før de standsede os i går aftes. - Var det derfor, de ikke måtte se?
Jeg var bange for, de ville standse os, så vi ikke kom videre.
Det sagde jeg til bedste.
Jeg sagde det, da hun lå døende. At familien måtte over på den anden side.
Jeg sagde, vi ikke kunne risikere at blive standset.
Så det er okay.
Hun bliver begravet, hvor der er rart og grønt, træer og blomster overalt.
Hun fik at alligevel lov til at hvile i Californien.
Hvor langt regner l med at skubbe den?
Hertil. Vi er løbet tør for benzin.
Hvor kan man finde arbejde her på egnen? Hvad som helst.
Har men set én, så har man set 1 0.000.
- Dur den ikke? - Ikke her. Ikke nu.
Her var arbejde for en måned siden, men nu er det rykket sydpå.
- Hvilken del af Oklahoma kommer I fra? - Sallisaw.
Jeg kom hertil fra Cherokee for cirka to år siden.
Cherokee.
- Connies familie kommer fra Cherokee. - Det siger du ikke.
Okay. Lad os glemme det.
Hør her: forsøg ikke at parkere i byen i aften. Kør ud til lejren.
Ser jeg jer, når der er mørkt, så kommer I i spjældet.
- Men hvad skal vi gøre? - Det er ikke op til mig.
Det er fyren, der sendte de sedler ud, der burde sættes i spjældet.
Hvor mange?
En gallon.
BYGRÆNSE
LEJR FOR GENNEMREJSENDE 3 KM
TIL SALG
Her ser ikke for velstående ud.
- Skal vi køre et andet sted hen? - På en gallon benzin?
Lad os slå teltet op, så kan jeg måske lave en gryderet.
Jeg kan samle lidt brænde til dig, frue.
- Vil du gerne spise med? - Ja, frue.
- Har du ikke fået morgenmad? - Nej. Her er ikke noget arbejde.
Far prøver at sælge noget, så vi kan købe benzin og komme videre.
Er der ingen afjer, der har fået morgenmad?
Mig og min bror har. Vi spiste en stor portion.
- Så er l ikke sultne, vel? - Vi spiste en stor portion.
Jeg er glad for, I ikke er sultne. Der er ikke nok til alle.
Han pralede. Ved du, hvad han gjorde?
I går aftes sagde han, at han havde fået kylling.
Jeg kiggede forbi, mens de spiste, og det var stegt dej, ligesom alle andre.
Hvad siger du, mor?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre. Familien skal have mad.
Hvad skal jeg gøre med dem alle sammen?
Giv det til Ruthie.
Værsgo.
Tom, tag du det. Jeg er ikke sulten.
- Du har ikke spist i dag. - Nej, men jeg har ondt i maven.
Jeg er ikke sulten.
- Tag tallerkenen ind i teltet og spis. - Det nytter ikke. Jeg kan stadig se dem.
Forsvind så med jer.
Det nytter ikke. Der er alligevel ikke nok til alle.
Forsvind nu med jer.
Du kan ikke sende dem bort.
Her. Tag jeres tallerkner og gå indenfor.
Hør, l små. Hent hver især en flad pind -
- så skal l få resterne.
Forsvind nu med jer.
Jeg ved ikke, om det, jeg gør, er rigtigt.
Ind med jer, alle sammen.
Damen giver os mad. Find en dåse.
- Giv mig noget. - Du tager for meget.
Vil I arbejde?
Selvfølgelig. Hvorhenne?
I Tovaris. Frugten er moden. De skal bruge mange plukkere.
- Ansætter du folk? - Jeg har lejet jorden.
- Hvad betaler du? - Det ved jeg ikke. Nok 30 cent.
Hvorfor ved du det ikke? Du lejede jorden, ikke sandt?
Det er afstemt efter prisen. Måske lidt mere, måske lidt mindre.
Okay. Jeg tager af sted.
Bare vis os din tilladelse, og giv os en kontrakt.
Hvor, hvornår og hvor meget du betaler. Skriv under, så rejser vi.
Hør her, Karl Smart. Jeg gør tingene på min egen måde.
Jeg har arbejde. Hvis l vil have det, så tag det. Ellers så bliv siddende.
Det er anden gang, jeg falder for den der.
Måske skal han bruge 1 000 mænd. Han får fat i 5000 og betaler 1 5 cent i timen.
I må sige ja, fordi I vil være sultne.
Hvis han vil ansætte folk, må han garantere lønnen.
Bed om at se hans tilladelse. Han kan ikke ansætte mænd uden.
Joe. Urostifter.
- Har du set ham før? - Det har jeg vist.
Jeg så ham vist uden for brugtvognsforhandleren, der blev røvet.
Ja, det er ham. Hop ind i bilen.
- Du har ingen beviser. - Åbn munden igen, så kommer du også med.
Lyt ikke til urostiftere. Pak sammen og kom til Tovaris.
Kom så med dig.
Giv mig pistolen. Forsvind. Løb ned til piletræerne og vent.
- Jeg flygter ikke. - Sheriffen ser dig bare.
Vil du have taget fingeraftryk? Vil du i fængsel igen?
Du har nok ret.
Gem dig i piletræerne. Jeg pifter fire gange, når du kan vende tilbage.
- Hvad foregår der her? - Fyren lavede ballade, så jeg slog ham.
Så begyndte han at skyde og ramte den kvinde, så jeg slog ham igen.
- Hvad gjorde du? - Jeg svarede igen.
Er det fyren, som slog dig?
- Det ligner ham ikke. - Jo, det var mig.
Du lagde dig ud med den forkerte fyr.
Ind i bilen med dig.
- Damen er ved at forbløde. - Sikket svineri en 45-kaliber laver.
Du må hellere hente lægen.
- Du kan komme frem nu. - Vi må væk herfra.
En fyr i piletræerne siger, at de vil brænde lejren ned i nat.
Vi må læsse lastbilen. Mor.
Far.
- Hvad skal du med det koben? - Hun er bare lidt næbbet.
Slås om det senere. Vi må skynde os. Hvor er Connie?
Han stak af i går. Han sagde, han ikke vidste, det ville blive sådan.
Godt, han er borte. Han var alligevel en skidt fyr.
Hvorfor skal jeg tie stille? Han stak af, ikke?
Hold nu op, far. Hjælp Al med lastbilen.
Nogle af fyrene i byen brænder lejren ned i nat.
Bare rolig, skat. Det skal nok gå.
Jeg er helt følelsesforladt.
Uden ham har jeg ikke lyst til at leve.
Han kommer tilbage. Vi lægger en besked til ham.
Bare rolig.
Hop op. Mor, dig og Rosasharn, hop nu op.
Mor.
Måske henter Connie nogle bøger til at læse i.
Han vil være radioekspert. Måske ville han overraske os.
Måske er det lige, hvad han har gjort.
Der kommer et punkt, hvor man bliver gal.
- Du lovede mig... - Ja. Jeg prøver.
Hvis loven sagde det, så gik det måske. Men det gør den ikke.
De nedbryder vores ånd, prøver at få os til at kravle, spolere vores værdighed.
- Du lovede. - Ja. Jeg prøver virkelig.
Du må holde dig i skindet. Familien opløses.
Hvad er det? En omkørsel?
Tom, jeg beder dig.
Hvor tror du, du skal hen?
Vi er fremmede her. Vi hørte, der var arbejde på et sted, der hed Tovaris.
I kører den forkerte vej. Desuden vil vi ikke have flere fra Oklahoma i byen.
Der er ikke nok arbejde til dem, som allerede er her.
- Hvor ligger det? - Vend om og kør nordpå.
Og kom først tilbage, når bomulden er klar. Er det forstået?
Far. Lad os prøve det andet dæk.
- Er vi punkteret igen? - En gang til?
Far, hent lige reservedækket.
Mor, flyt dig nu. Den er tung nok, som det er.
Lykken må snart vende.
Vi har kun fedtstof til en dag mere, mel til to dage og ti kartofler.
Og Rosasharn... vi må huske, at hun snart skal føde.
Godmorgen.
- Leder I efter arbejde? - Vi leder højt og lavt efter arbejde.
- Kan l plukke ferskner? - Vi kan plukke alt.
Der er masser af arbejde 60 km væk, på denne side af Pixley.
Kør østpå til hovedvej 32, se efter Keen-ranchen. Sig, Spencer sendte jer.
Du skal have mange tak.
Kom så, mor.
- Hvad foregår der? Et uheld? - Hvor skal I hen?
En fyr, der hed Spencer, sagde, her var arbejde.
- Vil l arbejde? - Det kan du tro.
Okay. Bare kør ind i køen.
- Den her er okay. Lad dem passere. - Hvad er der sket?
Der har været lidt problemer, men l får lov at passere.
Værsgo.
Hvad tror du? Er vejen skyllet bort?
Jeg ved ikke, hvorfor politiet er involveret, men jeg bryder mig ikke om det.
Det er vores egne folk. Dem alle sammen. Jeg bryder mig ikke om det.
Fortsæt. Følg køen.
Værsgo.
Hvad skal l, strejkebrydere?
Kør så. Skynd jer.
Kom så.
Kør så videre.
Længere fremme.
Følg køen, længere fremme.
Vent lidt, kammerat.
- Vil l arbejde? - Ja, men hvad foregår der?
- Det rager ikke dig. Navn? - Joad.
- Hvor mange mænd? - Fire.
- Kvinder? - To.
- Børn? - To.
Kan l alle arbejde?
- Det kan vi vel. - Okay. Hus 63.
Løn, fem cent per kasse. Ingen stødt frugt.
Fremad. I kan begynde med det samme.
Kom så, skat.
- Navn? - Joad.
Hvad foregår her?
- Joad. Det står her ikke. - Nummerplade?
Oklahoma EL204. Tjek ikke.
Hør her. Vi vil ikke have noget ballade.
Bare pas jer selv og jeres arbejde, så skal det nok gå.
De forstår at få en til at føle sig hjemme.
- Skal vi bo her? - Ja.
Det er ikke så slemt, når først vi får gjort rent.
Jeg kunne bedre lide teltet.
Her har vi et gulv. Det lækker ikke, når det regner.
Her. Det vil måske være nyttigt.
- Navn? - Stadigvæk Joad.
- Hvor mange? - Seks. Gå l bare.
Rosasharn og mig aflæsser lastbilen.
- Er der flere hamburgere? - Nej.
- Det er alt, man får for en dollar. - Det der?
Selskabets forretning er dyr, og der er ikke andre steder.
Jeg er ikke mæt.
I morgen får I løn for en hel dag, og så bliver der nok til alle.
Man skulle ikke tro, at man fik ondt i ryggen bare af at stå på tæer.
Jeg tror, jeg vil finde ud af, hvad al postyret drejede sig om.
- Er der nogen, der vil med? - Nej, jeg vil slappe af og så i seng.
Jeg vil se, om jeg kan finde mig en pige.
- Da jeg var på din alder... - Far.
Al det postyr nager mig. Det har gjort mig nysgerrig.
Jeg kommer tilbage om lidt.
Tom... Vær forsigtig. Bland dig nu ikke i noget.
Bare rolig.
Hvor skal du hen?
Jeg går en tur.
- Er det forbudt? - Vend om og gå tilbage.
- Kan jeg ikke forlade området? - Ikke i aften.
Vender du om, eller skal jeg få nogen til at følge dig hjem?
Jeg vender om.
- Godaften. - Hvem er du?
- Jeg går bare en tur. - Kender du nogen heromkring?
Nej. Jeg siger jo, jeg bare går en tur.
- Casy! - Jamen, det er jo Tom Joad. Hej.
- Jeg troede, du sad i fængsel. - De smed mig bare ud af byen.
Kom indenfor.
- Er det ham, du har talt om? - Ja. Hvad laver du?
Plukker ferskner.
Jeg hørte dem råbe, da vi kom. Jeg ville finde ud af, hvad der foregik.
Vi strejker.
Fem cent er ikke meget, men nok til mad.
- Betaler de fem cent? - Ja. Vi har tjent en dollar siden middag.
Hør her, Tom. Vi kom for at arbejde.
De siger, vi får fem cent, men der er mange af os.
Så manden siger 2 en halv cent.
Det er ikke engang nok til mad, og hvis man har børn...
Vi siger: "Nej, tak".
De smider os ud. Nu betaler de jer fem cent.
Hvis de bryder strejken, tror du så, de betaler fem?
Aner det ikke. De betaler fem nu.
De får to en halv cent, så snart vi er forsvundet.
Du ved, hvad det er.
Et ton ferskner, plukket og båret for en dollar.
Sådan kan man ikke købe nok mad til at overleve.
Bed dem slå sig sammen med os. Ferskenerne er modne.
Efter to dage, så betaler de alle fem. Måske endda syv.
De får fem nu. Det er alt, de er interesseret i.
Hvis der ikke var strejke, så fik de ikke fem.
Før du aner det, er du ude. De har alt under kontrol.
Efter høsten er du en vandrearbejder. Bagefter er du en bums.
Nu får de fem. Det er alt, de er interesseret i.
Jeg ved, hvad far ville sige: Det rager ikke ham.
Han får bank, før han ved besked.
Bank? Vi havde ingen mad.
I aftes spiste vi kød - ikke meget, men lidt.
Tror du, far siger nej tak til kødet på grund af nogle andre?
Rosasharn må have mælk.
Tror du, mor vil sulte babyen på grund af nogle fyre, der råber uden for en låge?
Du må lære ligesom jeg.
Jeg ved endnu ikke selv, hvad er det rette, men jeg prøver at finde ud af det.
Derfor kan jeg ikke blive præst igen.
Præster må have viden. Jeg ved intet.
Jeg må spørge.
- Jeg kan ikke lide det. - Hvad er der galt?
Jeg tror, jeg hører noget, og når jeg lytter, så er der stille.
- Det er ikke udelukket. - Vi er lidt nervøse.
Politiet har sagt, hvordan de vil banke os og jage os væk.
Ikke de rigtige betjente, men dem, de bruger som vagter.
De tror, jeg er lederen, fordi jeg snakker så meget.
Sluk for lyset. Kom udenfor. Her er nogen.
- Hvad er der? - Jeg ved det ikke. Lyt.
- Jeg ved ikke, om du kan høre det? - Kan du høre det?
Nu kan jeg. Jeg tror, der kommer nogen denne vej. Mange.
- Vi må stikke af. - Den vej. Ned under broen.
Der er han. Ham den tynde i midten.
I ved ikke, hvad l gør. I får børn til at sulte.
Hold kæft, din beskidte...
- Du slog ham ihjel. - Det fortjente han.
Pas på.
- Han er død. - Så du ham, der gjorde det?
Jeg ramte ham i ansigtet... et mærke, der ikke let forsvinder.
Mor?
Tom! Tom! Far, vågn op. Al, tænd for lyset.
Kom nu.
- Har nogen spurgt om noget? - Nej.
- Bliv ved døren. - Javel.
Tommy?
Hvordan føles det?
Jeg har slået kæben, men jeg kan stadig se.
- Hvad hørte du? - Det ser ud til, du dræbte ham.
Det tænkte jeg nok. Det føltes sådan.
Man snakker stort set ikke om andet.
De har tropper ude. De taler om at lynche fyren, når de fanger ham.
De dræbte Casy først.
Ikke ifølge dem. De siger, du gjorde det først.
Ved de, hvordan han ser ud?
De ved, han blev ramt i ansigtet.
Undskyld. Jeg vidste ikke, hvad jeg gjorde.
Jeg vidste ikke engang, jeg ville gøre det.
Det er i orden.
Jeg ville ønske, du ikke havde gjort det. Men du havde intet valg.
Det kan du ikke bebrejdes for.
Jeg rejser i aften. Det her skal I ikke lide under.
Tom.
Det er meget, jeg ikke forstår.
Men det hjælper os ikke, at du rejser.
Der var engang, hvor vi levede afjorden. Da havde vi grænser.
Gamle døde, og nye kom til, men vi var altid sammen.
Vi var en familie.
Det var helt klart.
Men nu er det ikke klart længere. Det er der ikke noget, der er.
Al vil helst være alene.
Onkel John hænger bare på.
Din far har mistet sin plads. Han er ikke familiens overhoved længere.
Vi opløses.
Vi er ikke længere en familie.
Og Rosasharn skal have en baby, men den får ingen familie.
Jeg har prøvet at opmuntre hende, men...
Og Winfield. Hvordan skal det gå ham?
Både ham og Ruthie bliver nogle vildbasser.
Som dyr.
De kan ikke stole på nogen.
Lad være med at rejse.
Bliv og hjælp.
Hjælp mig.
Okay, mor. Jeg ved, jeg ikke burde gøre det, men okay.
Der kommer mange mennesker.
- Hvor mange? - Vi er ti.
Hus 25. Numret står på døren.
- Okay, hvor meget betaler du? - To og en halv cent.
To og en halv? Det er ikke nok til et måltid.
Ja eller nej? 200 mænd kommer sydfra, og de gør det med glæde.
Men hvordan skal vi spise?
Jeg fastsatte ikke lønnen. Vil I have det, fint. Ellers så smut.
- Hvor ligger hus 25? - Lige oppe ad gaden.
Den Casy.
Måske var han præst, men han ser tingene klart.
Han var som en lanterne. Han fik også mig til at se det.
Når mørket falder på, så stikker vi af.
Som en lanterne.
Jeg starter bilen.
Okay, Tom.
Hop op.
Det er bare, til vi er kommet et stykke væk.
Jeg vil ikke sidde fast herinde.
Hop ind, mor.
- Hvor skal I hen? - Vi rejser.
- Hvorfor? - Vi blev tilbudt et godt job.
Ja? Lad os se.
- Var I ikke en til? - Mener du blafferen?
- En lille bleg fyr? - Det var han vel.
Vi samlede ham op på vejen ind. Han rejste, da lønnen gik ned.
- Hvordan var det, han så ud? - Lille og bleg.
- Havde han slået ansigtet i morges? - Jeg kunne ikke se noget.
Okay, så kør.
- Rejser I for stedse? - Ja. Nordpå. Vi har fået arbejde.
Okay.
- Det klarede du godt, Al. - Ved du, hvor vi skal hen?
Det er lige meget. Vi kører bare, indtil vi er langt borte.
Den er brandvarm.
- Hvad nu? - Ventilatorremmen er gået.
Den valgte et godt sted at gå i stykker.
- Har l benzin? - Et par liter.
Denne gang er den vist færdig.
Der er lys der fremme. Måske er det en lejr.
Den ligger et par kilometer forude. Tror du, vi kan trille?
- Vi må trille. - Vi giver den et skub.
Kom så, unger. Hop ind.
LEJR FOR HVEDEARBEJDERE
LANDBRUGSMlNISTERlET
Er du kommet til skade, John?
Nej.
- I kørte for stærkt. - Hvorfor det?
Der er mange børn, der leger her. Bed folk køre langsomt, og de glemmer det -
- men når de rammer den humpel, så gør de ikke.
- Har l plads til os? - I er heldige.
Goddag, frue. Hvordan går det? Hvordan går det?
Dernede til venstre. l ser det. I bruger sanitetsenhed fire.
- Hvad er det? - Toiletter, brusebade og vaskebaljer.
- Vaskebaljer med indlagt vand? - Ja, frue.
Lejrkomitéen kontakter jer i morgen.
- Strissere? - Ingen betjente.
Her vælger man sine egne strissere. Damekomitéen kontakter dig, frue.
De fortæller om børnene, skolerne, sanitetsenhederne -
- og hvem, som passer dem.
Kommer I indenfor og registrerer?
Kør bare, Al. Jeg registrerer os.
Denne vej. Herinde.
Jeg vil ikke virke nysgerrig -
- men der er visse oplysninger, som jeg må bede om. Hvad hedder du?
Joad. Tom Joad.
- J - O... - A - D.
A - D.
Hvor mange er I?
Otte. Nu.
- Onkel John, du ser ikke så godt ud. - Nej, men jeg kommer.
Kom så.
Flyt dig.
Lejren koster en dollar om ugen. I kan betale det ved -
- at bære affald, holde lejren ren og den slags.
Vi ordner det.
Hvad er komitéen, du talte om?
Vi har fem sanitetsenheder. De vælger hver sit medlem til komitéen.
De fastsætter reglerne, og de bestemmer.
Mener, at de, som driver lejren, selv bor her.
- Det er sådan, det er. - Og her er ingen strissere?
Ingen strisser kan komme herind uden dommerkendelse.
Jeg kan næsten ikke tro det.
De nedbrændte den forrige lejr, jeg var i. Nogle betjente og nogle andre slyngler.
De kommer ikke herind. Nogle gange patruljeres der langs hegnet.
- Især på danseaftner. - Har l også dans?
De bedste danseaftner i amtet hver lørdag aften.
- Hvem bestyrer stedet? - Myndighederne.
- Hvorfor er der ikke flere af dem? - Aner det ikke.
Kan man få arbejde på egnen?
Jeg kan ikke love noget, men der kommer en agent senere, hvis du vil tale med ham.
Det sår, du har?
- Jeg blev ramt af en kasse. - Du bør få det behandlet.
Købmanden giver dig noget. Vi ses senere.
Her vil mor sørme trives.
Hun har ikke blevet godt behandlet længe.
Vi ses senere.
- Winfield. Jeg har noget, jeg vil vise dig. - Hvad er der galt?
Det er noget hvidt noget, lavet af porcelæn som i bladene. Jeg skal vise dig
Kom nu. Ingen siger noget.
Her vasker man hænder.
- Hvad er det? - Man står vel i et af de små rum.
Og vandet kommer ud der. Man tager et bad.
- Hør. Præcis som i bladene. - Du skal ikke lave ballade.
Nu har du ødelagt den.
Jeg trak bare i snoren.
- Hej, mr Thomas. - Godmorgen.
Flot klaret.
Hør. Måske snakker jeg mig selv fra hus og hjem, men jeg kan godt lide jer.
I er gode arbejdere. Så jeg siger det.
- Bor I i de offentlige lejre? - Ja, sir.
- I har dans hver lørdag aften. - Det kan du tro.
- Pas på næste lørdag. - Hvad er der galt?
Jeg er formand for komitéen. Jeg må vide det.
Det kom ikke fra mig.
Hør her.
"Borgere vrede på venstreorienterede urostiftere brænder de andres lejre -
- og beder urostifterne forlade amtet."
Hvem er de venstreorienterede?
Der er hele tiden nogen, der kalder en anden for venstreorienteret.
- Hvad er det? - Jeg vil ikke tale om det.
Jeg siger bare, der bliver slåskamp på lørdag.
Og der vil være betjente klar til at rykke ind.
Fortsæt nu med jeres arbejde.
Måske får jeg ballade, men I er ligesom os, og jeg kan godt lide jer.
- Vi siger ikke, det kom fra dig. Tak. - Alle tiders.
Der bliver heller ikke nogen slåskamp.
- Hvem havde inviteret dig? - Mr og mrs Brown.
Bare gå ind. Hej.
Hej, miss Jennings. Hvordan går det? Rart at se dig.
Hallo.
- Skal du til dans i aften? Jeg kan valse. - Alle kan valse.
- Ikke ligesom mig. - Af sted med dig.
Pigen er taget. Hun skal giftes, og hendes mand kommer og henter hende. Så smut.
Hej, Bill. Køn pige, du har der.
- Davs, mr Thomas, mrs Thomas. - Holder du udkig?
- Bare rolig. Her bliver ingen ballade. - Jeg håber, du har ret.
Godaften, drenge. Hvem har inviteret jer?
En fyr, der hed Jackson. Buck Jackson.
- Okay. Mor jer. - Tak.
- Der har vi dem. - Hvordan ved du det?
Jeg har det bare på fornemmelsen.
De virker også lidt nervøse.
Følg efter dem. Hent Jackson. Se, om han kender dem. Jeg bliver her.
Hej.
Vi ses.
Hvordan går det, mrs Joad? Du er vel nok køn.
- Vil du danse? - Tak, men hun er lidt skidt.
Du skal alligevel have tak.
Davs.
Jackson.
Se. Har du set dem før?
Beklager, nabo, men vi må holde lejren ren.
Jeg kender en af dem. Vi arbejdede sammen. Men jeg har aldrig inviteret ham.
Okay. Bare hold godt øje med dem.
Jeg har set dem. En bil med fem mand nede ved eukalyptustræerne.
Og endnu en med fire mænd på hovedvejen. De har pistoler.
Tak, Willy. Flot klaret. Løb du bare hen og dans nu.
Denne gang brænder lokummet vist.
Hvorfor vil de ødelægge lejren? Hvorfor kan de ikke lade os være i fred?
- Vi burde hente nogle hakkejern... - Det er lige det, de vil have.
Hvis de kan starte en slåskamp, så kan de indblande politiet. Sige, vi er brovnte.
- Vi har set dem. - Er alt parat?
- Der bliver ingen ballade. - De må ikke komme til skade.
Alt er arrangeret. Måske er der ingen, der opdager det.
Bare lad være med at bruge kæppe, knive eller pistoler.
Hvis l må slå dem, så gør det, hvor det ikke bløder.
Hattene af, mine herrer. Tak.
- Hun bliver kønnere for hver dag, mor. - En gravid pige er altid køn.
- Lad os danse, mor. - Jeg kan ikke.
Okay.
Tom, stop.
Sæt dig ved min side Hvis du elsker mig
Sig ikke farvel så hurtigt
Husk Red River dalen
Og drengen som elskede dig Af hele sit hjerte
21 .29. Kør.
Okay. 21 .30. Så sker det.
- Jeg skal danse med hende. - Dig og hvem ellers?
Undskyld mig, mor.
Luk op. Vi er her angående nogle optøjer.
- Jeg kan ikke se nogen optøjer. Hvem er I? - Vice-sheriffer.
- Har l en dommerkendelse? - Det behøves ikke ved optøjer.
Jeg kan hverken høre eller se optøjer. Jeg tror heller ikke, der er nogen.
Se selv.
Okay, lad os gå.
Oklahoma... E-L-2-0-4.
I kan ikke foretage en anholdelse uden en arrestordre.
Vi får en arrestordre, så snart vi kontakter hovedkvarteret.
Tommy.
Skal du ikke sige farvel?
Jeg vidste ikke, om jeg burde.
- Mor... - Ruthie.
Kom udenfor.
Her var nogle strissere, som skrev nummerplader ned.
Der er vel nogen, der ved noget.
Det måtte vel ske. Før eller siden.
Sid ned et øjeblik.
Jeg vil gerne blive.
Jeg vil gerne set dit ansigt, når dig og far finder et rart sted.
Så vil jeg sørme gerne se dig.
Men den chance får jeg nok aldrig nu.
- Jeg kan skjule dig. - Ja, men det får du ikke lov til.
Hvis man skjuler en morder, så får man selv ballade.
Okay.
Men hvad vil du gøre?
Jeg har tænkt på Casy.
På, hvad han sagde.
Hvad han har gjort.
Og hvordan han døde.
Og jeg kan huske det hele.
Han var en god mand.
Jeg har også tænkt på os.
På folk som os, der lever som svin, og god jord, der ligger brak.
Eller en fyr med millioner af tønder land og 1 00.000 bønder, der sulter.
Og jeg har spekuleret på, at hvis folk som os stod sammen...
Nej. De jager dig bort og knækker dig.
- Ligesom de gjorde med Casy. - Det gør de alligevel.
Før eller siden fanger de mig for det ene eller det andet.
Indtil da...
Tommy.
- Planlægger du at dræbe nogen? - Nej, det er ikke det.
Men så længe jeg er fredløs, så kan jeg måske gøre noget.
Måske kan jeg få noget på det rene.
Snuse rundt og måske finde ud af, hvad der er galt.
Og så se, om der er noget, man kan gøre ved det.
Jeg har ikke tænkt det ordentlig igennem. Dertil ved jeg ikke nok endnu.
Hvordan vil jeg høre nyt om dig?
De kan dræbe dig, uden at jeg får besked. De kan gøre dig fortræd.
Måske har Casy ret.
Man har ikke sin egen sjæl, kun en lille del af en stor sjæl.
Den store sjæl, der tilhører alle.
Så...
- Og hvad så? - Så er det lige meget.
Jeg vil være i mørket. Jeg vil være overalt.
Hvor end man ser hen.
Hvor der kæmpes for, at sultne folk kan spise, der vil jeg være.
Hvor en strisser banker en fyr, der vil jeg være.
Jeg er der, når de råber af vrede.
Jeg er der, når børn griner, fordi de er sultne og ved, maden er parat.
Og når folk spiser deres egne afgrøder -
- og lever i husene, de selv har bygget -
- så er jeg der også.
Jeg forstår det ikke.
Det gør jeg heller ikke, men det er noget, jeg har tænkt over.
Ræk mig din hånd.
Farvel.
Farvel, Tommy.
Senere når det værste har lagt sig, så kommer du tilbage.
Ja, mor.
Vi hører ikke til dem, der kysser, men...
Farvel, mor.
Farvel, Tommy.
Tommy.
Farvel!
Start motoren, Al, og kør frem.
- Hvordan går det, John? - Det går fint.
Winfield, flyt dig.
Jeg forstår ikke alt det hastværk. De siger, der er arbejde til 20 dage.
Ja, og vi har i sinde at arbejde alle 20.
- Er du klar, mor? - Ja. Hvordan går det, Rosasharn?
Alle om bord til Fresno.
Jeg giver dig en hånd.
- Forsigtig med hende. - Rolig, mit barn.
Hun skal nok klare sig.
- Pas på hende, John - Det skal jeg nok.
- Hvordan går det, Al? - Okay, far.
Kom nu, mor.
Farvel.
Mange tak. Farvel.
Tak, mr Conway.
- Farvel. - Vær forsigtige.
20 dages arbejde. Alle tiders!
Jeg glæder mig til at få fingre i bomulden. Den slags plukning kan jeg forstå.
Måske. Måske 20 dages arbejde, og måske intet arbejde.
- Vi skal først have det. - Hvad er der galt? Er du bange?
Bange.
Jeg vil aldrig være bange mere.
Men det var jeg. Det så skidt ud for en tid.
Det så ud, som om hele verden var os imod.
Som om ingen var venlige mere.
Derfor havde jeg det skidt og var bange. Vi var fortabte, og folk var ligeglade.
Det er dig, der holder os oppe, mor.
Jeg er ikke til nogen nytte længere, og jeg ved det.
Jeg bruger al min tid på at mindes, hvordan det plejede at være.
Tænker på vores hjem.
Jeg får det aldrig at se igen.
En kvinde har lettere ved at ændre sig end en mand.
En mand lever i små ryk.
Når en baby fødes, eller nogen dør, så er det et ryk.
Det samme, når han får eller mister en gård.
For en kvinde kommer alt i én lang strøm.
Små hvirvler og vandfald, men floden fortsætter.
Sådan ser en kvinde på det.
- Måske, men vi får et drag over nakken. - Ja.
Det er derfor, vi er så sejlivede.
Rige mennesker kommer til, og de dør, deres børn dur ikke, og så uddør de.
Men vi fortsætter med at komme. Det er os, der overlever.
De kan ikke udslette os. De kan ikke knuse os
Vi eksisterer for evigt, far, for vi er folket.
© anoXmous @ https://thepiratebay.se/user/Zen_Bud