© anoXmous @ https://thepiratebay.se/user/Zen_Bud
- Milloin palaat, Roy? - Parin viikon päästä.
Älä tee mitään, mistä et haluaisi minun kuulevan.
Hei sitten.
Saisinko kyydin, kamu?
- Etkö nähnyt tarraa? - Toki.
Mutta eihän kunnon mies välitä tarroista, jotka hänen on pakko laittaa autoonsa.
No, hyppää astinlaudalle siihen asti, kun pääsemme mutkan taakse.
- Menetkö kauas? - Muutaman kilometrin.
Olisin kävellyt, mutta kintut väsyivät.
- Töitäkö etsit? - En. Isälläni on paikka.
40 eekkeriä. Vuokraviljelijä, mutta tila on ollut meillä pitkään.
- Oletko ollut hanttihommissa? - Joo.
Sen huomaa käsistäsi. Olet heilutellut hakkua tai lekaa.
Tulevat kiiltäviksi. Huomaan sellaiset asiat.
Pitääkö kiirettä?
- Mikset jo mene asiaan? - Miten niin?
Olet kysellyt koko ajan. Mikset kysy, missä olen ollut?
En minä työnnä nenääni muiden asioihin.
Tuo iso nenäsi on nuuskinut minua kuin pukki kaalimaata.
En minä salaile asiaa. Olen ollut vankilassa neljä vuotta.
- Haluatko tietää muuta? - Älä suutu.
- Kysy vain. - En tarkoittanut mitään.
En minäkään. Yritän vain pärjätä ilman, että kumautan jotakuta.
Näetkö tuon tien? Jään pois siinä.
Sinähän haluat kovasti tietää, mikä rikokseni oli? En aio tuottaa pettymystä.
Miestappo.
Hän on pelastajani...
Terve, ystävä.
Etkö olekin nuori Tom Joad, vanhan Tomin poika?
Joo. Olen matkalla kotiin.
Hyvänen aika. Minä kastoin sinut.
Etkö sinä olekin pappi?
Olin ennen.
En enää.
Menetin kutsumukseni.
Mutta ennen se oli aikamoinen.
Kasteoja oli niin täynnä katuvia syntisiä,
että melkein hukutin puolet heistä.
Mutta ei enää.
Menetin hengellisyyden.
Ei ole enää saarnaamisen aiheita.
En ole asioista varma.
Muistan, kun saarnasit koko jumalan- palveluksen käsilläsi seisoen ja huutaen.
Minäkin muistan. Se meni sillä lailla aika hyvin.
Mutta ei se ollut mitään.
Pidin kerran koko jumalanpalveluksen ladon katolla hajareisin.
Tällä lailla.
Näitkö sen?
Etkö?
No, se on nyt mennyttä.
Menisit naimisiin.
Kokouksissa sain tytöt ylistämään niin, että he melkein pyörtyivät.
Menin sitten lohduttamaan heitä. Lopulta päädyimme muhinoimaan.
Minusta tuntui pahalta, rukoilin kovasti, mutta ei se auttanut.
Seuraavalla kerralla tein sen taas.
Minua ei kai kannattanut enää pelastaa.
Isä aina sanoi, ettei sinusta oikein ole saarnamieheksi.
Minä en ainakaan ohita tilaisuutta, jos löydän naisen. Otatko ryypyn?
Sinä et ollutkaan pappi. Tyttö on sinulle vain tyttö.
Minulle he ovat pyhiä astioita.
Pelastin heidän sielunsa.
Kysyin itseltäni, mikä se Pyhä Henki on?
Ehkä se on rakkautta.
No, minä rakastan kaikkia niin, että joskus olen aivan haljeta.
Ehkä ei olekaan mitään syntiä, eikä hyvyyttä.
Se on vain, mitä ihmiset tekevät.
Joskus ihmiset tekevät kivoja juttuja, joskus vähemmän kivoja.
Eikä kellään ole oikeutta sanoa muuta.
Kyllä minä lausun kiitosrukouksen, jos joku kattaa pöydän.
Mutta sydämeni ei ole siinä mukana.
- Hyvää viinaa. - Sietää ollakin. Kallista, tehtaasta.
- Oletko matkustellut? - Etkö tiedä? Sehän oli lehdissäkin.
- En. Mikä? - Olen ollut vankilassa neljä vuotta.
Anteeksi, kun kysyin.
En minä enää välitä. Tekisin saman uudelleen.
Tapoin miehen tansseissa.
Olimme humalassa. Hän uhkasi minua puukolla, ja löin häntä lapiolla.
- Löin hänen päänsä muussiksi. - Etkö häpeä sitä?
En. Hän uhkasi puukolla. Siksi sain vain seitsemän vuotta.
Pääsin ulos neljässä. Ehdonalainen.
- Etkä ole sittemmin nähnyt vanhempiasi? - En, mutta haluaisin ennen iltaa.
Minua ihan jännittää.
- Minnepäin sinä menet? - Ei sillä väliä.
Siitä asti, kun menetin hengen, olen mennyt ihan minne tahansa.
Tulen sinun matkaasi.
Ehkä äidillä on illalliseksi possua.
Olen saanut neljän vuoden aikana possua vain neljä kertaa. Aina jouluna.
Minusta on hauskaa nähdä isäsi. Viimeksi näin hänet ristiäisissä.
Hän tuli aivan hillittömästi Pyhän Hengen valtaan.
Hyppi puskien yli. Ulvoi kuin susi kuuta.
Lopulta hän valitsi pianon kokoisen puskan,
vinkaisi ja juoksi sitä päin.
Ja pääsi yli. Mutta katkaisi hypätessään jalkansa.
Kiertävä hammaslääkäri asetti jalan paikalleen, ja minä rukoilin,
mutta isässäsi ei sen jälkeen ollut enää pyhää henkeä.
- Kuuntele. Tuo tuuli tietää jotain. - Totta maar.
Aina tähän aikaan vuodesta.
Äiti?
Isä?
Ei täällä ole ketään.
- Jotain on sattunut. - Onko sinulla tulitikkua?
He ovat lähteneet tai kuolleet.
- Eivätkö he kirjoittaneet sinulle? - Eivät he osanneet.
Äidin. Hänellä oli nämä vuosikaudet.
Tämä oli ennen minun. Annoin sen isoisälle, kun lähdin pois.
Ovatkohan he kuolleet?
En ole kuullut, että olisivat.
Tommy?
- Muley. Missä vanhempani ovat? - Lähteneet.
Tiedän, mutta minne?
Se on Muley Graves. Muistathan papin?
- En ole enää pappi. - Muistathan tämän miehen?
- Kiva nähdä taas. - Missä vanhempani ovat?
Lähtivät John-sedällesi. Koko porukka. Kaksi viikkoa sitten.
Mutta eivät he voi jäädä sinnekään, Johnkin sai käskyn lähteä.
Mitä tapahtui? Miksi heidän pitää lähteä?
Olemme asuneet täällä samassa paikassa 50 vuotta.
Kaikkien pitää lähteä. Kaikki lähtevät Kaliforniaan.
Sinun vanhempasi, minun, kaikkien.
Kaikki lähtevät, paitsi minä. En lähde.
- Kenen syystä? - Kuuntele.
Osittain noiden syystä. Tomumyrskyjen. Ne aloittivat sen.
Puhaltavat tuolla lailla vuodesta toiseen.
Puhaltavat maan pois. Puhaltavat sadon pois.
Ja nyt puhaltavat meidät pois.
Oletko hullu?
Joidenkin mielestä olen. Kerronko, miten se tapahtui?
Enkös minä sitä juuri kysynyt?
Se tapahtui niin, minulle...
Kerran tuli mies...
Tomumyrskyjen jälkeen vuokraviljelyjärjestelmä ei enää toimi.
Ei saa edes omia pois.
Yksi mies ja traktori selvittää 1 2-14 tällaista tilaa.
Maksat hänelle palkan ja pidät sadon.
Mutta emme pärjää enää vähemmällä kuin mitä osuutemme jo on.
Lapset eivät saa tarpeeksi ruokaa.
Ovat niin resuisia, että hävettäisi, jos muiden lapset eivät olisi samanlaisia.
En voi sille mitään. Sain määräyksen käskeä teitä lähtemään.
Lähteä omalta tilaltani?
- Älä minua syytä. Ei ole minun syyni. - Kenen sitten?
Tiedät, kuka omistaa maan. Shawneen Maa- ja karjayhtiö.
- Kukas se on? - Ei kukaan. Se on yritys.
Onhan heillä johtaja. Joku, joka tietää, mihin haulikkoa käytetään.
Poika, ei se ole hänenkään vikansa. Pankki määrää häntä.
- Missä pankki sitten on? - Tulsassa. Ja mitä sinne hyödyttää mennä?
Pankinjohtajalla on tarpeeksi siinä, kun hän yrittää noudattaa määräyksiä.
- Kenet me sitten ammumme? - Hyvä mies, en tiedä.
Kertoisin, jos tietäisin. En tiedä, kenen syytä tämä on.
Minä sanon tämän: kukaan ei pakota minua pois maaltani.
Isoisäni otti tämän maan 70 vuotta sitten.
Isäni syntyi täällä. Me kaikki synnyimme, ja jotkut meistä tapettiin täällä.
Jotkut kuolivat tällä maalla.
Siksi se on meidän.
Olemme syntyneet täällä, tehneet työtä täällä,
kuolleet täällä.
Eikä yksikään paperinpala...
Mitä tapahtui?
Tulivat ja työnsivät minut pois. Katepillareilla.
- Millä? - Katepillaritraktoreilla.
Jokainen niistä työnsi 1 0-1 5 perhettä ulos kodeistaan.
1 00 ihmistä. Ei kotia, piti lähteä tien päälle.
Rancet, Petersit, Perryt, Joadit...
Yksi toisensa jälkeen heidät heitettiin ulos.
Puolet meidän tuntemistamme ihmisistä heitettiin tielle.
Minun traktorini tuli kuukausi sitten.
Lähde takaisin.
Varoitan sinua. Lähde takaisin.
Jos tulet lähemmäs, posautan sinut ulos traktoristasi.
Minä varoitin.
- Olet Joe Davisin poika. - En tykkää, kun osoitellaan aseella.
Miksi teet tällaista? Omia ihmisiäsi vastaan.
Kolme dollaria päivässä, siksi.
Minulla on kaksi pientä lasta. Vaimo. Vaimon äiti. Heidän on syötävä.
Ajattelen omaa perhettäni. Muut huolehtikoot omistaan.
Mutta sinä et ymmärrä. Tämä on minun maatani.
Oli ennen. Se on nyt yhtiön.
Tee miten haluat. Mutta jos kosket talooni traktorillasi,
posautan sinut tuusannuuskaksi.
Et sinä posauta ketään. Ensiksikin, sinut hirtettäisiin.
Eikä kestäisi kahta päivää, kun he lähettäisivät jonkun paikalleni.
Menehän nyt pois tieltä.
Mitä minä saatoin? Hän oli oikeassa.
Enkä voinut sille mitään.
Ei se tunnu mahdolliselta, että heitetään sillä lailla ulos kodistaan.
Muu perheeni lähti länteen.
Ei ollut mitään syötävää, mutta en voinut lähteä. Jokin vain piteli minua täällä.
Nyt vaeltelen ympäriinsä ja nukun missä vain.
Uskottelin itselleni, että pitäisin asioista huolta,
että kaikki olisi kunnossa sitten, kun perheeni palaisi.
Mutta tiesin, ettei se ollut totta.
Ei ole mitään, mistä voi pitää huolta. Eikä kukaan palaa.
He ovat poissa.
Ja minä olen vain vanha hautuumaan kummitus.
En mikään muu.
Olenko mielestäsi vinksahtanut?
Et. Olet yksinäinen, mutta et vinksahtanut.
Ei sillä ole väliä. Jos olen vinksahtanut, niin sittenhän olen.
En ymmärrä sitä, että vanhempani alistuivat siihen. Kuten äiti.
Hakkasi kulkukauppiaan kerran melkein kuoliaaksi elävällä kanalla.
Hänellä oli toisessa kädessään kirves, ja hän unohti, kumpi oli kumpi.
Kun hän sai sen kulkukauppiaan hoideltua, kanasta oli jäljellä vain jalat.
Vain vanha hautuumaan kummitus.
Siinä kaikki.
Tuuli asettuu.
Mitä aiot tehdä?
Vaikea sanoa.
Olen täällä aamuun asti ja menen sitten John-sedän luo.
Sen jälkeen en tiedä.
Kuunnelkaa.
Ne tulevat. Nuo valot.
Tulkaa. Meidän pitää piiloutua.
Miksi? Emme ole tehneet mitään.
Luvatonta oleskelua. Maa ei ole enää sinun. Tuo on valvoja, ja hänellä on ase.
- Tule. - Tule nyt, Tom. Olet ehdonalaisessa.
Muley.
Pitää vain olla piilossa ja katsoa.
- Eivätkö he tule tänne? - En usko.
Yksi tuli kerran, ja pistin häntä takaapäin aidanseipäällä.
Eivät ole sen jälkeen tulleet.
Hän ei ole täällä.
Jos joku olisi joskus sanonut, että piileskelen omalla tilallani...
Herra, tee meidät kiitollisiksi siitä, mitä nyt saamme, Hänen takiaan. Aamen.
Näin sinut. Söit rukouksen aikana.
Vain yhden pikku murusen, en muuta.
- Tekee sotkua. - Tiedän. Mussuttaa kuin porsas.
Mikset pidä silmiä kiinni rukouksen aikana?
Mitä siinä seisookaan, John-setä?
"Paljon työtä Kaliforniassa. 800 poimijaa halutaan."
Odottakaas, kun pääsen Kaliforniaan. Otan appelsiinin aina kun haluan.
Tai viinirypäleitä. Niistä minä tykkään.
Otan niitä pensaasta ison tertun
ja puristan ne naamalleni, niin että mehu valuu leukaa pitkin.
Herralle kiitos voitosta.
Ehkä hankin kylpyammeen täynnä viinirypäleitä
ja istun siinä ja kiemurtelen, kunnes ne kaikki ovat liiskana.
Siitä minä tykkäisin.
Jumalan kiitos.
Äiti.
- Et kai karannut? Pitääkö sinun piileksiä? - Olen ehdonalaisessa. Sain paperit.
Pelkäsin, että meidän pitäisi lähteä ilman sinua, emmekä näkisi toisiamme koskaan.
Olisin löytänyt teidät.
Muley kertoi, mitä tapahtui. Lähdemmekö todella Kaliforniaan?
Meidän pitää lähteä, mutta kaikki järjestyy.
Olen nähnyt lehtiset, siellä on paljon työtä ja hyvät palkat.
Minun pitää ensin kysyä jotain. Satuttivatko he sinua?
- Satuttivatko he ja tekivät sinut vihaiseksi? - Vihaiseksi?
- Joskus niin käy. - Ei, äiti. Olin ensin, mutta en enää.
Joskus ne tekevät jotain.
Satuttavat, siinä suuttuu ja tulee sitten ilkeäksi.
Ja ne satuttavat uudelleen, sitä tulee ilkeämmäksi,
kunnes ei ole enää poika tai mies, vaan kävelevä vihapommi.
- Satuttivatko he sinua sillä lailla? - Eivät, äiti. Älä siitä huoli.
En halua ilkeää poikaa.
Tommy on palannut.
Karkasitko, poika?
Tommy on päässyt vankilasta.
Tiesin sen. Ei häntä voinut pitää siellä. Joadia ei voi pitää linnassa.
Tiesin sen heti.
Pois tieltä. Minähän sanoin, että Tom rymistäisi ulos sieltä linnasta,
niin kuin härkä aitauksen läpi. Joadia ei voi pitää linnassa.
- En karannut. Pääsin ehdonalaiseen. - Olin itsekin sellainen.
- Kuinka voit, John-setä? - Hei, Tommy. lhan hyvin.
- Entä sinä, Noah? - Hyvin. Karkasitko?
Ei, pääsin ehdonalaiseen.
Terve.
Vankimme on palannut.
- Moro, Al. - Hei, Tom.
- Karkasitko linnasta? - Pääsin ehdonalaiseen.
Saaronin ruusu.
Karkasi.
Connie Rivers on hänen kanssaan. Ovat naimisissa.
Vauva syntyy kolmen neljän kuukauden päästä.
Hän oli vain lapsi, kun lähdin.
- Moro, Saaronin ruusu. - Kuinka voit?
Tämä on Connie, mieheni.
- Sinäkö... - Pääsin ehdonalaiseen.
Jopa nyt jotain. Näen, että minusta tulee pian setä.
Et sinä mitään näe.
Katsokaa, hän punastuu.
Joad. John Joad.
- Ette kai ole unohtaneet? - Ei olla.
- Tulemme tänne huomenna. - Tiedän. Lähdemme auringon noustessa.
Kuinka sait rahaa?
Myin tavaraa. Leikattiin puuvillaa. Pappakin.
Saimme noin 200 dollaria. Ostimme tämän kuormurin 75:llä.
Vielä on 1 50 jäljellä. Pärjäämme kyllä sillä.
Eihän meitä ole kuin 12.
Kuormuri näyttää ehkä hölmöltä, mutta kyllä se kulkee.
Vipinää nyt, jos haluamme lähteä aamunkoitteessa.
John, miten pojat pärjäävät?
TERVEISET NEW YORK CITYSTÄ
HEI KULTA, WlLLY MAE
JOAD SAA SEITSEMÄN VUOTTA
MATKAMUlSTO LOUlSlANAN MESSUlLTA, ST. LOUIS 1904
- Äiti. - Olen valmis.
Saaronin ruusu, herätähän lapset. Olemme valmiit lähtemään.
Ruthie. Winfield. Ylös nyt.
- Missä isoisä on? Al, haehan hänet. - Minä menen eteen. Auttakaa.
Odottakaa.
- Lapset, menkää ensin ylös. - Me mennään Kaliforniaan.
Al ajaa, äiti. Istu hänen ja isoäidin kanssa, niin vaihdetaan myöhemmin.
Connie. Autahan Saaronin ruusu tuonne lasten kanssa.
Missä isoisä on?
Varmaan siellä missä aina.
Isoisä.
Säästäkää hänelle paikka. John, etsi Noah'n kanssa paikka.
Täytyy jakaa paino tasaisesti.
- Kestääköhän se? - Jos kestää, se on kuin Raamatun ihme.
Äiti. Isä.
Päästä minut irti, senkin turkanen.
Hänessä on jokin vialla.
- Mikset ole paikallasi? - Hän on sekaisin.
Jättäkää minut rauhaan.
Mikä hätänä, isoisä?
Ei ole mitään hätää. Minä en lähde, siinä kaikki.
Miten niin? Meidän pitää lähteä. Meillä ei ole enää kotia.
En tarkoitakaan teitä. Tarkoitan itseäni.
Mietin juttua tarkkaan eilen illalla, enkä lähde.
Et voi jäädä. Tämä maa jyrätään traktorilla.
- Meidän kaikkien pitää lähteä. - Kaikkien paitsi minun. Minä jään.
- Entä isoäiti? - Ottakaa hänet mukaan.
Kuka sinulle kokkaa? Kuinka aiot elää?
Muleykin elää, eikö vain? Ja minä olen kaksi kertaa Muleyn veroinen mies.
Kuuntelehan nyt hetki.
En kuuntele.
Kerroin teille, mitä aion tehdä, enkä välitä pätkääkään,
vaikka siellä kasvaisi kilokaupalla appelsiineja ja rypäleitä.
En lähde Kaliforniaan.
Tämä on minun maani, ja kuulun tänne.
Juuri niin.
Minun multaani.
Ei ehkä hyvää, mutta se on minun.
Meidän pitää sitoa hänet ja heittää kuormuriin. Ei hän voi jäädä tänne.
Emme voi sitoa. Joko satutamme häntä, tai hän satuttaa itse itsensä vihapäissä.
- Voisimmeko juottaa hänet humalaan? - Viskiä ei taida olla?
Odottakaa. Täällä on puoli pulloa yskänlääkettä.
Tässä. Auttaa lapset nukahtamaan.
- Ei hullumpaa. - Kahvia on. Tehdään hänelle kupponen.
- Ja sekoitetaan sitä joukkoon. - Annetaan kunnon tujaus.
Hän on tosi itsepäinen.
Jos Muley pärjäilee, kyllä minäkin.
Haistan siankyljen.
Joku on syönyt siankylkeä. Miksei minulle ole tarjottu?
Säästin niitä sinulle. Lämmitän niitä parhaillaan.
Tässä ensin kupponen kahvia.
Tuohan annos siankylkiä. Haluan tosi mahtavan annoksen.
- Minulla on nälkä. - Niin varmasti.
Tykkään siankyljestä.
- Mene ylös, Noah. - Jalat edellä.
Varovasti.
Heitetään jotain suojaksi, ettei hän saa auringonpistosta.
Onko kaikki nyt valmista? No niin, matkaan, Al.
Tule kyytiin, äiti.
- No, hyvästi ja onnea matkaan. - Odota, Al.
Etkö tule mukaan?
Olisi kiva.
Jotain tapahtuu siellä lännessä, ja haluaisin kyllä tietää, mitä.
Jos teillä on tilaa.
Runsaasti. Tule vain.
- Matkaan, Al. - Kalifornia, täältä tullaan.
Etkö halua katsoa taakse vielä kerran, äiti?
Emmekös me mene Kaliforniaan? Mennään sitten.
Et kuulosta itseltäsi. Et ollut ennen tuollainen.
Ei taloani olekaan ennen jyrätty matalaksi.
Eikä perhettäni heitetty tielle.
En ole ennen menettänyt kaikkea.
SALLISAW'N KAUPUNGIN RAJA
KUUMAA KALAA JA MAISSIKAKKUJA
CHECOTAHlN KAUPUNKI
OKLAHOMAN KAUPUNKl
RENGASRIKKOJA KORJATAAN
RENKAISTA TAAS PYÖREÄT
- Kaikki menee hyvin, isoisä. - Minä en lähde.
Kaikki hyvin, isoisä. Sinua vain väsyttää.
Niin.
Väsyttää.
"Tässä lepää William James Joad. Kuoli sydänhalvaukseen tosi vanhana."
"Perhe hautasi hänet tähän, kun ei ollut rahaa maksaa hautajaisia."
"Kukaan ei tappanut häntä. Kuoli vain sydänhalvaukseen."
Jätetään tämmöinen hautaan
siltä varalta, että joku kaivaa hänet ylös ja sanoo, että hänet tapettiin.
Useasti hallitus on kiinnostuneempi kuolleesta miehestä kuin elävästä.
Hän ei ole yksinäinen, kun nimi on mukana.
Ei vain yksinäinen vanha mies maan alla.
Sanoisitko jotain, Casy?
En minä ole enää saarnamies.
Tiedämme, mutta ei ketään meikäläistä ole ikinä haudattu ilman puhetta.
Sanon, mutta lyhyesti.
Tämä vanha heppu eli elämänsä ja sitten kuoli.
En tiedä, oliko hän hyvä vai paha.
Eikä sillä ole väliä.
Kuulin kerran, kun yksi heppu lausui runon.
Siinä sanottiin: "Kaikki elämä on pyhää."
En rukoilisi kuolleen vanhuksen puolesta, sillä hänellä ei ole hätää.
Rukoilisin elävien ihmisten puolesta, jotka eivät tiedä, minne menevät.
Papalla tässä ei ole niitä ongelmia.
Hänellä on ihan uudet hommat edessään, joten peitetään ja päästetään tekemään.
VETTÄ 15 SENTTIÄ GALLONA
LEIRIPAIKKA 50 SENTTIÄ
Connie se vasta osaa laulaa, eikö vain?
- Hän on vävypoikani. - Laulaa hyvin. Mistä osavaltiosta olette?
Oklahomasta. Meillä oli siellä tila, vuokraviljelyä.
Me olemme Arkansasista.
Minulla oli siellä kauppa. Sellainen ompelutarvikekauppa.
Kun tilat menivät, kaupatkin menivät.
Minulla oli tosi kiva pieni kauppa.
Oli ikävää luopua siitä.
No, eihän sitä tiedä.
Kun pääsemme sinne ja saamme töitä,
ehkä hankimme maatilkun läheltä vettä, ei kai se voi olla hullumpaa.
Maksavat kuulemma hyviä palkkoja.
- Me kaikki voimme saada töitä. - Ei voi olla huonompaa kuin kotona.
Teillä kaikilla on kai säästöjä.
Ei ole, mutta meitä on monta työntekoon, ja olemme kunnon miehiä.
Tienaamme hyviä palkkoja, laitamme ne yhteen, niin pärjäämme kyllä.
Hyviä palkkoja? Appelsiinien ja persikoiden keruusta?
- Otamme sitä, mitä tarjotaan. - Mikä siinä niin naurattaa?
Mikäkö naurattaa? Minä tulen sieltä.
Olen nähnyt sen. Menen takaisin näkemään nälkää,
mieluummin saman tien kuoliaaksi.
Mitä oikein höpäjät? Minulla on lehtinen, jossa sanotaan, että he maksavat hyvin.
Olen lukenut, että poimijoita tarvitaan.
Menkää vain. Eihän teitä kukaan estä.
- Mutta entä tämä? - En sotke suunnitelmianne. Menkää.
Odotahan nyt. Aloitit höpinät. Et voi nyt lopettaa.
Tässä sanotaan, että tarvitaan 800 poimijaa. Sinä sanot, että ei.
- Monellako teistä on tuo lehtinen? - Minulla on.
- Ja minulla. - Meillä kaikilla.
- Mitä siitä? - Sama keltainen lehtinen.
800 poimijaa halutaan.
Työnantaja haluaa 800 poimijaa. Hän painattaa 5 000 lehtistä.
Ehkä 20 000 ihmistä näkee sen.
Ehkä 2 000 - 3 000 ihmistä lähtee länteen lehtisen ansiosta.
3 000 huolestunutta ihmistä,
ja töitä on 800:lle. Onko siinä järkeä?
Yritätkö aiheuttaa ongelmia? Et kai ole niitä kiskuri-työnantajia?
En varmasti ole.
Älä sitten yritä kylvää ongelmia ympäriinsä.
Yritän kertoa teille asian, jonka selvittämiseen minulla meni vuosi.
Kaksi lastani kuoli. Ja vaimoni, sitten vasta uskoin. Minäkään en ensin uskonut.
En voi kertoa teille kahdesta pikkuisestani teltassa mahat turvonneina,
vain luuta ja nahkaa.
Tärisivät ja uikuttivat kuin koiranpennut.
Ja minä yritin etsiä töitä. Enkä halunnut rahapalkkaa.
Vain kupillisen jauhoa ja lusikallisen rasvaa.
Sitten tuli kuolinsyyntutkija.
"Lapset kuolivat sydämenpysähdykseen", hän sanoi. Kirjoitti paperillekin.
Sydämenpysähdykseen? Kun mahat olivat sillä lailla turvoksissa?
On myöhä. Minun pitää mennä nukkumaan.
Hyvää yötä kaikille.
Mitä jos hän puhuu totta?
Hän puhuu totta.
Se on totta hänelle.
Ei hän keksinyt sitä.
Onko se totta meillekin?
En tiedä.
PECOS-JOKl
Minun pitää päästä ulos. Pitää päästä ulos nyt heti.
- Aiotteko te ostaa jotain? - Haluaisimme bensaa.
- Onko teillä rahaa? - Mitäs luulet? Kerjäämmekö me?
- Kunhan kysyin. - Kysy sitten oikein. Ei olla pummeja.
Minähän vain kysyin.
- Millaista piirasta on? - Banaania, ananasta, suklaata, omenaa.
Saisinko banaanipiirasta ja kupin kahvia.
- Kaksi. - Kaksi tulee.
Oletko kuullut viime aikoina hyviä vitsejä?
Tämä on aika hauska. Poika tuli kouluun myöhässä, ja opettaja sanoi...
Odotahan.
Voisitteko myydä meille leivän?
Tämä ei ole ruokakauppa. Teemme leivästä voileipiä.
Tiedän. Mutta se on vanhalle naiselle.
Ei hampaita. Pitää pehmentää se vedellä, jotta hän pystyy syömään. On nälkäinen.
Mikset osta voileipää?
Haluaisin kyllä. Mutta meillä on vain 1 0 senttiä.
Olemme laskeneet kaiken matkallemme.
Ei se riitä kokonaiseen leipään. Ne maksavat 1 5 senttiä.
- Anna leipä hänelle. - Se loppuu.
Sittenhän loppuu.
Tämä maksaa 1 5 senttiä.
Voisitteko leikata siitä 1 0 sentin edestä?
- Anna koko leipä. - Ei. Haluamme ostaa 1 0 sentin edestä.
Ottakaa. Se on eilistä leipää.
Ottakaa vain. Bert käski ottaa.
Tämä nuukailu voi kuulostaa hassulta,
mutta matkaa on vielä 1 600 kilometriä, enkä tiedä, pääsemmekö perille.
Ovatko nuo pennin karkkeja?
- Mitkä? - Nuo raidalliset.
Ai nuo. Tuota... eivät.
- Niitä saa pennillä kaksi. - Antaisitteko sitten kaksi.
Ottakaa nyt vain.
Kiitoksia, rouva.
- Eihän niitä saa kahta pennillä. - Mitä se sinulle kuuluu?
- Nehän maksavat 5 senttiä kappale. - Parasta lähteä. Aika rientää.
- Hei sitten. - Odota, vaihtorahat.
Mitä se sinulle kuuluu?
Bert.
Katso.
Rekkakuskit.
LÄHDETTE NYT NEW MEXICOSTA TULKAA TOISTEKIN
TERVETULOA ARIZONAAN
OSAVALTION TARKASTUSASEMA
- Minne menette? - Kaliforniaan.
- Kauanko olette Arizonassa? - Niin kauan, kun läpi ajamiseen menee.
- Onko teillä kasveja? - Ei ole.
- Okei, menkää, mutta pysykää liikkeellä. - Niin aiommekin.
ARIZONA US 66 WILL ROGERSIN VALTATIE
COLORADO-JOKl
Tuolla se on. Maidon ja hunajan maa.
Kalifornia.
Jos tulimme tänne tuon takia...
Ehkä toisella puolella on kauniimpaa. Postikortit olivat nättejä.
Tuolla, isoäiti. Tuo on Kalifornia.
Mennään sitten. Ei se näytä kamalalta paikalta, vai mitä, John?
No, enpä tiedä.
Pitäkää kiinni.
NEEDLES TOIVOTTAA TElDÄT TERVETULLEIKSI KALIFORNIAAN
- Ei kai se ole liian kylmää? - Ihan hyvää, kun tulet uimaan.
Kokeillaan sitten.
Tämän pitäisi tehdä hyvää.
- Tulkaa, ennen kuin vesi virtaa pois. - Täältä tullaan.
- Te olette rohkeita. - Mitä tarkoitat?
- Ylitätte autiomaan tällä romulla. - Oletko ylittänyt sen?
Monta kertaa. Mutta en tuon kaltaisella rotiskolla.
Jos se menee rikki, ehkä joku auttaa meitä.
Ehkä, mutta en pitäisi siitä. En ole niin rohkea.
Ei siinä rohkeutta tarvita, jos ei voi muutakaan. Toivottavasti se kestää.
Pappa.
Tahdon papan.
Älä ole nyt huolissasi.
Niin.
Älä ole huolissasi, mummo.
Ovatko kaikki valmiina? Nyt mennään.
Kiitos paljon.
- Olipa siinä hurjan näköinen porukka. - Kaikki oklahomalaiset ovat.
Minusta olisi kauheaa lähteä autiomaahan tuollaisella romulla.
Meillä onkin järkeä. Oklahomalaisilla ei ole järkeä eikä tunteita.
He eivät ole ihmisiä. Ihmiset eivät eläisi siten kuin he.
Ihminen ei voi sietää sellaista kurjuutta.
Eivät kai tiedä paremmasta.
Mikä paikka. Haluaisitteko kävellä tämän halki?
Ovathan jotkut tehneetkin niin. Kai mekin voisimme.
Moni on varmaan kuollutkin.
No, me emme ole vielä.
- Tämä on autiomaa. Olemme siellä. - Olisipa päivä.
Tom sanoi, että päivällä kuumuus käristäisi sisuskalutkin.
Näin kerran kuvan, luita oli kaikkialla.
- Ihmisen luita? - Jotkut. Mutta enimmäkseen lehmien.
Olisi kiva nähdä niitä ihmisen luita.
Pappa. Haluan papan.
Niin. Nyt kaikki tulee kuntoon.
Meidän pitää päästä tämän yli. Tämän perheen pitää päästä yli.
Noin.
Me emme tee muuta kuin ajamme. Minua väsyttää.
Naisia väsyttää aina.
Eihän sinua kaduta, kulta?
Ei, mutta...
Näit sen mainoksen Lännenjuorut -lehdessä.
Ei maksa mitään. Pitää lähettää niille kuponki, niin tulee radioasiantuntijaksi.
Kivaa, siistiä työtä.
Voimme vieläkin tehdä sen, kulta.
Olisi pitänyt tehdä se silloin eikä lähteä tämmöiselle matkalle.
- Mitä tämä on? - Maataloudellinen tarkastus.
Tavaranne tutkitaan. Onko kasviksia tai siemeniä?
Ei.
Tavaranne pitää tutkia. Purkakaa lasti.
Purkakaa? Hyvät hyssykät.
Teidän pitää tulla pois, kun puramme lastin.
Täällä on sairas vanha nainen. Hänet pitää saada lääkäriin. Ette voi odotuttaa meitä.
Meidän pitää tarkastaa kuorma.
Vannon, ettei meillä ole mitään.
Isoäiti on tosi kipeä.
Katsokaa.
Ette puhuneet palturia.
- Vannotteko, ettei ole kasviksia? - Vannon.
Menkää lääkäriin Barstow'ssa. Sinne on 13 kilometriä.
Älkää pysähtykö. Ymmärrättekö?
Kiitoksia paljon.
Äiti. Isoäiti. Katsokaa.
Tuolla se on. Enpä ole ennen nähnyt mitään tuollaista.
- Katsokaa nyt. - Katso, John.
Katso, miten kaunista ja vihreää, Winfield.
- Ovatkohan nuo appelsiinipuita? - Niiltä ne näyttävät.
Ne ovat nättejä, mitä ne sitten ovatkin.
Katso noita heinäkekoja. Niissä on varmaan hauska leikkiä.
Nättiä, eikö olekin? Tosi nättiä.
Missä äiti on? Äidin pitää nähdä tämä. Tule, äiti.
Tule.
- Oletko kipeä? - Sanotko, että pääsimme perille?
Katso.
Luojan kiitos.
Ja olemme yhä yhdessä. Suurimmaksi osaksi.
Etkö nukkunut?
- Oliko isoäiti huonona? - Isoäiti kuoli.
Milloin?
- Sitä ennen, kun meidät pysäytettiin eilen. - Siksikö et halunnut niiden tarkastavan?
Pelkäsin, että he eivät päästäisi meitä jatkamaan matkaa.
Kerroin isoäidille.
Kerroin, kun hän teki kuolemaa. Sanoin, että perheen piti päästä perille.
Sanoin, ettemme voineet ottaa sitä riskiä, että meidät pysäytettäisiin.
Kaikki on hyvin.
Hänet haudataan tänne, missä on kaunista ja vihreää, puita ja kukkia.
Hän sai sittenkin laskeutua levolle Kaliforniaan.
Kauasko aiotte työntää tuota?
Tähän. Bensa loppui.
Mistä täältä saa parhaiten töitä? Ei väliä, millaista.
Olen nähnyt tuollaisia, ainakin 1 0 000.
- Eikö tätä työtä ole? - Ei täällä. Enää.
Täällä oli poimimistyötä kuukausi sitten, mutta se on siirtynyt etelään.
- Mistä päin Oklahomaa te olette? - Sallisaw'sta.
Tulin Cherokee Countystä kaksi vuotta sitten.
Cherokee Countystä.
- Connien perhe on Cherokee Countystä. - Jopas nyt jotain.
No niin. Eipäs nyt puhuta niistä.
Minun pitää sanoa tämä: älkää jääkö kaupunkiin yöksi. Menkää leirintäalueelle.
Muuten minun on vangittava teidät.
- Mutta mitä me teemme? - Ei se ole minun asiani.
Minusta se kaveri pitäisi vangita, joka lähetti noita lehtisiä.
Paljonko laitetaan?
3,5 litraa.
KAUPUNGIN RAJA
MATKALAISTEN LEIRI 3 KILOMETRIÄ
MYYTÄVÄNÄ
Eivätpä näytä järin rikkailta.
- Mennäänkö muualle? - Neljällä litralla bensaa?
Pystytetään teltta, ehkä voin laittaa vähän muhennosta.
Voisin tuoda teille risuja, jos haluatte, rouva.
- Haluatko, että kutsun sinut syömään? - Joo, rouva.
- Etkö ole syönyt aamiaista? - En. Täällä ei ole töitä.
Isä yrittää myydä tavaroita, että saisi bensaa ja pääsisimme lähtemään.
Eikö kukaan teistä ole syönyt aamiaista?
Minä söin. Minä ja veljeni. Syötiin hyvin.
- Teillähän ei sitten ole nälkä? - Me syötiin hyvin.
Sehän on hyvä, että joillain teistä ei ole nälkä. Tämä ei riitä kaikille.
Hän kerskui. Arvatkaa, mitä hän teki?
Eilen hän sanoi, että he söivät kanan.
Minä katsoin, ja heillä oli vain paistettua taikinaa, niin kuin kaikilla muillakin.
Äiti? Mitäs sanot?
En tiedä, mitä tekisin. Minun pitää ruokkia perhe.
Mitäs minä teen näille kaikille?
Anna tämä Ruthielle.
Ole hyvä.
Tom, ota sinä. Minulla ei ole nälkä.
- Et ole syönyt tänään. - Tiedän, mutta mahaani koskee.
Minulla ei ole nälkä.
- Vie lautanen telttaan ja syö siellä. - Ei se auta. Näen heidät silti.
Menkääs nyt siitä.
Ei tuo auta. Siitä ei riitä kaikille kuitenkaan.
Menkääs nyt.
Et voi ajaa heitä pois.
Tässä. Ottakaa lautaset ja menkää sisään.
Kuulkaas nyt, pikkuiset. Menkääpäs jokainen hakemaan lautanen,
niin annan teille loput.
Menkäähän nyt.
En tiedä, teenkö oikein vai en.
Menkää sisälle ja pysykää siellä.
Rouva antaa meille ruokaa. Ottakaa tinapurkit.
- Anna minullekin. - Otat liikaa.
Haluatteko te tehdä töitä?
Toki. Missä sitä on?
Tovaris Countyssa. Siellä tarvitaan hedelmänpoimijoita.
- Tekö palkkaatte? - Minä vuokraan maata.
- Mitä te maksatte? - En tiedä tarkalleen. Ehkä 30 senttiä.
Miksette tiedä? Tehän teitte sopimuksen.
Se sovelletaan hintaan. Ehkä enemmän, ehkä vähemmän.
Hyvä on, minä lähden.
Näyttäkää vain lupanne. Ja tehdään sitten sopimus.
Missä, milloin ja paljonko maksatte. Allekirjoittakaa se.
Kuule, viisastelija. Hoidan toimet omalla tavallani.
Minulla on työtä. Jos haluat sen, hyvä on. Jos et halua, istu vain täällä.
Olen jo kahdesti mennyt tuohon halpaan.
Hän tarvitsee ehkä 1 000 miestä. Vie sinne 5 000 ja maksaa 1 5 senttiä tunti.
Se pitää hyväksyä, sillä on nälkä.
Jos hän haluaa työvoimaa, kirjoittakoon ylös, mitä hän maksaa.
Pyytäkää nähdä lupa. Hän ei voi palkata ketään ilman lupaa.
Joe. Tuo riitapukari.
- Oletko nähnyt tätä kaveria aiemmin? - Olen.
Hän on roikkunut siellä käytettyjen autojen paikassa, johon murtauduttiin.
Sama mies. Tulehan autoon.
- Ei teillä ole todisteita. - Jos et pysy hiljaa, sinäkin lähdet.
Älkää kuunnelko rähinöitsijöitä. Pakatkaa kamat ja tulkaa Tovaris Countyyn.
Tulehan, sinä siellä.
Anna ase minulle. Lähde täältä. Piiloudu pusikkoon ja odota.
- En pakene. - Sheriffi näki sinut.
Ne ottavat pian sormenjälkesi. Joudut taas linnaan ehdonalaisen rikkomisesta.
Taidat olla oikeassa.
Piileksi pajukossa. Jos reitti on selvä ja voit palata, vihellän neljä kertaa kimakasti.
- Mitäs täällä tapahtuu? - Tämä miehenne rähinöi, piti lyödä häntä.
Hän alkoi ammuskella. Osui tuohon naiseen, joten löin häntä uudelleen.
- Kuinka sinä suututit hänet? - Vastaamalla hänelle.
Tämäkö kaveri sinua löi?
- Ei näytä samalta. - Kyllä se olin minä.
Aloit ryppyillä väärälle miehelle.
Mene autoon.
- Tämä nainen vuotaa kuiviin. - Kylläpä .45 tekeekin sotkua.
Parasta hakea lääkäri.
- Voit nyt tulla. - Meidän pitää lähteä täältä.
Yksi kaveri pajukossa sanoi, että vedonlyöntimiehet aikovat polttaa leirin.
Meidän pitää lastata kuormuri. Äiti.
Isä.
- Mitä sinä tuolla kepillä huidot? - Hän oli vähän nenäkäs.
Tapelkaa myöhemmin. Pitää häipyä. Missä Connie on?
Lähti. Häippäisi tänä iltana. Sanoi, ettei tiennyt tämän olevan tällaista.
Hyvä, että päästiin eroon. Ei hänestä ollut hyötyä.
Miksi siinä hyssyttelet? Hänhän karkasi.
Älä nyt, isä. Auta Alia lastaamaan auto.
Jotkut kaverit kaupungista aikovat polttaa leirin tänä iltana.
Älä ole huolissasi. Kyllä sinä pärjäät.
Tom, tunnen itseni ihan mitättömäksi.
En halua elää ilman häntä.
Hän tulee takaisin. Jätämme hänelle viestin.
Älä sinä huolehdi.
Tulkaa. Äiti, mene sinä ylös Saaronin ruusun kanssa.
Äiti.
Ehkä Connie meni etsimään kirjoja, jotta hän voisi opiskella.
Hänestä tulee radioasiantuntija. Ehkä hän halusi yllättää meidät.
Ehkä hän on tehnyt juuri niin.
Joskus sitä vain suuttuu.
- Sinähän lupasit... - Tiedän. Yritän parhaani.
Jos se olisi laki, voisimme ehkä sietää sellaista. Muttei ole.
He yrittävät saada meidät kiemurtelemaan, murtaa kunniantuntomme.
- Sinä lupasit. - Tiedän. Yritän, ihan totta.
Sinun on pysyttävä poissa ongelmista. Perhe hajoaa.
Mikä tuo on? Kiertotie?
Tom, älä.
Minne te luulette menevänne?
Olemme outoja täällä. Kuulimme, että Tovaris-nimisessä paikassa on töitä.
Menette väärään suuntaan. Emmekä halua enää oklahomalaisia tähän kaupunkiin.
Ei ole tarpeeksi töitä niillekään, jotka jo ovat täällä.
- Minnepäin se on? - Käänny takaisin ja suuntaa pohjoiseen.
Älkääkä tulko takaisin, ennen kuin puuvilla on valmista. Ymmärrättekö?
Isä. Kokeillaan toista rengasta.
- Taasko meni rengas puhki? - Taasko?
Isä, onko se vararengas siellä?
Äiti, nousisitko jo pois siitä? Tämä on muutenkin tarpeeksi painava.
Jotain täytyy tapahtua ja pian.
Rasvaa riittää enää täksi päiväksi, jauhoja kahdeksi, ja 1 0 perunaa jäljellä.
Ja Saaronin ruusu... hänen vauvansa syntyy pian.
Huomenta.
- Etsittekö töitä? - Etsimme mitä tahansa, mitä on tarjolla.
- Osaatteko poimia persikoita? - Mitä vain.
Noin 60 kilometrin päässä on paljon töitä, Pixleyn tällä puolen.
Kääntykää itään 32-tietä, etsikää Keenen tilaa. Sanokaa, että Spencer lähetti teidät.
Hyvä herra, kiitos paljon.
Tule, äiti.
- Mitä nyt? Kolariko? - Minne te menette?
Yksi Spencer lähetti meidät. Sanoi, että täällä on töitä.
- Töitäkö haluatte? - Totta maar.
Hyvä on. Menkää tuohon jonoon.
- Tämä voi mennä. Päästäkää heidät. - Mitä tapahtui?
Vähän ongelmia, mutta te pääsette kyllä läpi.
Menkää.
Mitähän täällä on? Eikö töitä olekaan?
En tiedä, miksi näitä kyttiä on täällä, mutta en pidä tästä.
Nämä ovat meikäläisiä. Kaikki. En pidä tästä.
Menkää. Pysykää jonossa.
Menkää vain.
Mitä sinä teet, lakkorikkuri?
KEENEN TILA
Menkää. Kiireesti.
Tulkaa.
Tuonne noin.
Tuonne, katua pitkin.
Pysykää jonossa, katua pitkin.
Odotahan, kaveri.
- Haluatteko töitä? - Joo, mutta mitä tämä on?
- Ei kuulu sinulle. Nimi? - Joad.
- Montako miestä? - Neljä.
- Naista? - Kaksi.
- Lasta? - Kaksi.
Pystyttekö kaikki työntekoon?
- Kyllä kai. - Hyvä on. Talo 63.
Palkka viisi senttiä laatikolta. Hedelmiä ei saa murjoa.
Vauhtia. Aloitatte työt heti.
Tulehan, kulta.
- Nimi? - Joad.
Mitä nyt?
- Joad. Ei ole täällä. - Lupa?
Oklahoma EL204. Älä tarkista.
Katsohan nyt tänne. Emme halua mitään ongelmia.
Tehkää työnne, hoitakaa omat asianne, niin kaikki menee hyvin.
Kylläpä ne toivottavat tervetulleeksi.
- Pitääkö meidän asua täällä? - Toki.
Ei tämä ole hullumpi, kunhan pesemme tämän.
Pidin enemmän teltasta.
Tässä on lattia. Ei vuoda, kun sataa.
Tässä. Tästä voi olla apua.
- Nimi? - Yhä Joad.
- Montako? - Kuusi. Menkää te vain.
Saaronin ruusu ja minä puramme kuorman.
- Onko vielä hampurilaisia? - Ei ole.
- Ansaitsit dollarin. Siinä oli sen edestä. - Siinäkö?
Ruoka on kallista yhtiön kaupassa, eikä muutakaan kauppaa ole.
En ole täynnä.
Huomenna teette töitä koko päivän, saatte päivän palkan, ja saamme tarpeeksi.
Ei luulisi, että hedelmien poimiminen voisi käydä tällä lailla selkään.
Minä taidan mennä ottamaan selvää, mitä siellä portilla hälistiin.
- Tuleeko kukaan mukaan? - Ei, taidan levätä hetken ja mennä maate.
Minä menen katsomaan, löytyisikö tyttöjä.
- Kun olin sinun ikäisesi... - Isä.
Aloin miettiä, miksi ne huusivat sillä lailla. Tulin uteliaaksi.
Tulen pian takaisin.
Tom... Ole varovainen. Älä tunge nenääsi muiden asioihin.
Älä huoli.
Minne sinä luulet meneväsi?
Ajattelin lähteä kävelylle.
- Onko se vastoin lakia? - Käänny sitten ja kävele takaisin.
- Enkö pääse täältä pois? - Et tänään.
Haluatko kävellä takaisin? Vai vihellänkö jonkun saattamaan sinut takaisin?
Kyllä minä kävelen.
- Iltaa. - Kuka sinä olet?
- Kunhan kävelin ohi. - Tunnetko täältä ketään?
En. Kunhan kävelin ohi.
Eikö se olekin Tom Joad. Moro.
- Luulin, että jouduit linnaan. - Ei, ajoivat minut vain pois.
Tulehan.
- Onko tämä se kaveri, josta puhuit? - On. Mitä sinä teet?
Poimin persikoita.
Jotkut tyypit huusivat, kun tulimme tänne. Halusin vain selvittää, minkä takia.
Täällä on lakko.
Vain 5 senttiä laatikosta, mutta riittää ruokaan.
- Maksavatko he 5 senttiä? - Joo. Tienasimme taalan tänään.
Kuule, Tom. Tulimme tänne töihin.
Ne sanovat maksavansa 5 senttiä, mutta meitä on paljon.
Joten kaveri sanoo 2,5 senttiä.
Eihän sillä pärjää edes mies, saatikka sitten, jos on lapsia...
Sanoimme, että emme suostu.
He ajoivat meidät pois. Ja maksavat teille nyt 5 senttiä.
Jos lakko loppuu, maksavatko he vieläkin 5?
En tiedä. Maksavat nyt.
Maksavat 2,5 senttiä heti, kun me lähdemme.
Tiedät, mitä se tarkoittaa.
Tonni persikoita, poimittu dollarilla.
Ette pysty ostamaan tarpeeksi ruokaa pysyäksenne hengissä.
Käske muiden liittyä lakkoon. Persikat ovat kypsiä.
Kaksi päivää, ja he maksavat meille kaikille viisi. Ehkä seitsemän.
Heille maksetaan nyt viisi. He välittävät vain siitä.
Kun lakko loppuu, sitä ei enää makseta.
Ja sitten teidät heitetään pois. Koko juttu on järjestetty.
Sadon aikana olet siirtolaistyöläinen. Sen jälkeen vain pummi.
Kaikille maksetaan nyt 5. Muu ei heitä kiinnosta.
Tiedän, mitä isä sanoisi: se ei ole hänen asiansa.
Hänen pitää saada selkäänsä, ennen kuin hän uskoo.
Selkäänsä? Ruokamme loppui.
Tänään söimme lihaa. Emme paljon, mutta söimme.
Luuletko, että isä luopuu lihasta joidenkin muiden ihmisten tähden?
Saaronin ruusu tarvitsee maitoa.
Antaako äiti vauvan nähdä nälkää siksi, että jotkut huutelevat portilla?
Sinun pitää oppia, niin kuin minunkin.
En itsekään tiedä, mikä on oikein, mutta yritän ottaa siitä selvää.
Siksi en voi olla enää pappi.
Pappien pitää tietää. Minä en tiedä.
Minun pitää kysellä.
- En pidä tästä. - Mitä nyt?
Tuntuu kuin kuulisin jotain, mutta kun kuuntelen, ei kuulu mitään.
- Onhan se mahdollista. - Me kaikki olemme hermona.
Kytät ovat sanoneet, että hakkaavat meidät ja ajavat pois.
Ei normaalit, vaan ne tinatähtiheput, joita on vartijoina.
He pitävät minua johtajana, kun puhun niin paljon.
Sammuttakaa valo ja tulkaa ulos. Täällä on jotain.
- Mitä? - En tiedä. Kuunnelkaa.
- En tiedä, kuuluuko mitään. - Kuuletko sinä?
Kuulen. Tännepäin on tulossa miehiä. Paljon.
- Meidän pitää lähteä. - Tuonne. Sillan alle.
Tuolla hän on. Tuo keskimmäinen, laiha. Ottakaa kiinni.
Ette tiedä, mitä teette. Teidän takianne lapset ovat nälässä.
Suu kiinni, senkin likainen...
- Tapoit hänet. - Hän ansaitsi sen.
Varokaa.
- Hän on kuollut. - Näittekö kaverin, joka teki sen?
Tein hänelle arven naamaan, ja siitä hän ei pääsekään ihan heti eroon.
Isä, herää. Al, hae valo.
Tule.
- Kysyikö kukaan mitään? - Ei.
- Pysy oven vieressä. - Joo.
Miltä se tuntuu?
Osui poskeen, mutta näen yhä.
- Mitä kuulit? - Taisit tehdä sen.
Luulinkin niin. Siltä se tuntui.
Ihmiset eivät muusta puhukaan.
He sanovat kokoavansa joukon. Aikovat lynkata tappajan, kun saavat kiinni.
He tappoivat Casyn ensin.
He eivät kerro sitä niin. He sanovat, että sinä tapoit ensin.
Tietävätkö he, miltä näytän?
Tietävät, että sinua lyötiin kasvoihin.
Olen pahoillani. En tiennyt, että tässä kävisi näin.
En tiennyt, että tekisin sen.
Kaikki hyvin.
Kunpa et olisi tehnyt sitä. Mutta teit sen, mikä oli tehtävä.
Minun mielestäni sinussa ei ole vikaa.
Lähden tänään pois. En voi antaa sinun kestää tällaista.
On paljon sellaista, mitä en ymmärrä.
Mutta poislähtö ei selvitä mitään.
Kerran meillä oli maata. Silloin meillä oli rajat.
Vanhat kuolivat, uusia syntyi, mutta yksi asia pysyi aina.
Olimme perhe.
Kokonainen ja selkeä.
Nyt perheemme ei ole enää selkeä. Mikään ei pidä sitä koossa.
Al haluaa vain olla yksin.
John-setä kuljeskelee ympäriinsä.
Isäsi on menettänyt paikkansa. Hän ei ole enää perheen pää.
Me murrumme.
Perhettä ei enää ole.
Saaronin ruusu saa vauvan, mutta sillä ei ole perhettä.
Olen yrittänyt kannustaa häntä, mutta...
Ja Winfield. Mitä hänestä tulee, jos tämä jatkuu?
Kasvaa villiksi, ja Ruthie myös.
Kuin eläimet.
Ei ole mitään, mihin he luottaisivat.
Älä mene.
Jää tänne ja auta.
Auta minua.
Hyvä on, äiti. Vaikka minun ei pitäisi.
Paljon ihmisiä tulossa.
- Montako teitä on? - Kymmenen.
Talo 25. Numero on ovella.
- Hyvä on. Mitä te maksatte? - Kaksi ja puoli senttiä.
Kaksi ja puoli? Eihän sillä saa tarpeeksi ruokaa.
Ottakaa tai jättäkää. Etelästä tulee 200 miestä, joille se kyllä kelpaa.
Mistä me saamme ruokaa?
En minä päättänyt palkasta. Jos haluatte, ottakaa. Jos ette, lähtekää.
- Missä päin on talo 25? - Suoraan katua pitkin.
Se Casy.
Hän oli ehkä saarnamies, mutta hän ymmärsi asioita.
Hän oli kuin lamppu. Hän auttoi minuakin näkemään.
Illan tullen lähdemme täältä.
Kuin lamppu.
Käynnistän auton.
Voit tulla, Tom.
Hyppää tänne.
Vain siihen asti, että pääsemme kauas.
Olisi ikävää jäädä loukkuun tänne.
Tule kyytiin, äiti.
- Minne te lähdette? - Pois.
- Miksi? - Meille tarjottiin hyvää työtä.
Niinkö? Katsotaanpas teitä.
- Eikö mukananne ollut vielä yksi? - Ai se liftaaja?
- Lyhyt, kalpeat kasvot? - Siltä hän kai näytti.
Otimme hänet mukaan tien varrelta. Hän lähti, kun palkka putosi.
- Miltä sanoitkaan hänen näyttävän? - Lyhyt. Kalpeat kasvot.
Olivatko hänen kasvonsa tänään mustelmilla?
En nähnyt.
No niin, lähtekää.
- Lähdettekö lopullisesti? - Joo. Pohjoiseen. Saatiin töitä.
Okei.
- Pärjäsit hyvin, Al. - Minne mennään?
Ei sillä väliä. Ajetaan vain, kunnes pääsemme pitkän matkan päähän.
Tosi kuuma.
- Mitä nyt? - Tuulettimen hihna katkesi.
Hyvän paikan se valitsikin.
- Onko bensaa? - Pari litraa.
Äiti, auto taisi hajota lopullisesti.
Tuolla näkyy valoja. Voi olla leiri.
Puolentoista kilsan päässä. Kestääköhän auto?
- Pakko kestää. - Kokeillaan.
Tulkaa, lapset, kyytiin.
MAANVlLJELIJÖIDEN VEHNÄTlLUSLElRI
MAATALOUSMINlSTERlÖ
Satutitko itsesi, John?
En.
- Tulitte liian nopeasti. - Miksi siinä on töyssy?
Täällä leikkii paljon lapsia. Jos käskee ajamaan hiljaa, kaikki unohtavat,
mutta töyssyyn osuttuaan he eivät unohda.
- Onko täällä meille tilaa? - Teillä kävi tuuri.
Päivää, rouva. Kuinka voitte?
Tuonne ja vasemmalle. Näette sen. Saatte puhdistusyksikön numero neljä.
- Mitä se tarkoittaa? - Vessat, suihkut, ammeet.
- Ammeet ja juoksevaa vettä? - Kyllä vain.
Leirikomitea vierailee luonanne huomenna.
- Kyttiä? - Ei kyttiä.
Ihmiset valitsevat omat poliisit. Naisten komitea käy teidän luonanne.
He kertovat teille kouluista, puhdistus- yksiköistä, ja kuka niistä huolehtii.
Tulisitteko sisään kirjautumaan?
Aja sinä auto, Al. Minä kirjaan meidät.
Tännepäin.
En halua vaikuttaa uteliaalta,
mutta minun on pakko kysyä tiettyjä asioita. Nimenne?
Montako teitä on?
Kahdeksan. Nyt.
- John-setä, et näytä hyvältä. - En voi hyvin, mutta pärjään kyllä.
No niin.
Työnnetään.
Leiri maksaa dollarin viikossa. Voitte tienata sen
kantamalla roskia, siivoamalla leiriä, sen sellaista.
Teemme sen.
Mikä se komitea on, josta puhuitte?
Meillä on viisi puhdistusyksikköä. Kukin valitsee edustajan komiteaan.
He laativat lait, ja niitä totellaan.
Sanotteko, että tätä leiriä johtavat ne, jotka täällä asuvat?
- Niin se on. - Eikä kyttiä ole?
Kytät eivät voi tulla tänne ilman etsintälupaa.
En jaksa uskoa tätä.
Se leiri, jossa olimme aiemmin, poltettiin. Apulaissheriffit ja vedonlyöjät.
Sellaista ei tapahdu täällä. Joskus pojat vartioivat aitoja.
- Etenkin tanssi-iltoina. - Pidetäänkö täällä tansseja?
Maan parhaat tanssit, aina lauantaisin.
- Kuka pyörittää tätä paikkaa? - Hallitus.
- Miksi näitä ei ole lisää? - Ota sinä siitä selvää. Minä en voi.
Onko näillä main töitä?
En voi luvata mitään,
mutta myöhemmin täällä käy luvallinen agentti, puhukaa hänelle.
Tuo haavasi?
- Kori kaatui päälle. - Huolehdi siitä.
Kaupanpitäjä antaa sinulle siihen jotain. Nähdään myöhemmin.
Äiti pitää tästä paikasta.
Häntä ei ole kohdeltu kunnolla pitkään aikaan.
Nähdään myöhemmin.
KÄÄNNÄ VESl POlS PÄÄLTÄ AUTA PITÄMÄÄN LEIRI PUHTAANA
- Winfield. Haluan näyttää sinulle jotain. - Mitä?
Niitä valkoisia, astia-aineesta tehtyjä juttuja kuin kuvastoissa. Tule, näytän.
Tule. Ei kukaan sano mitään.
Näissä pestään kädet.
- Mitä nämä ovat? - Näissä pikku huoneissa seisotaan.
Ja tuosta laitteesta tulee vettä. Se on kylpy.
- Katso. lhan kuin kuvastoissa. - Älä nyt tee mitään hullua.
Nyt sinä rikoit sen.
Minähän vain vedin narusta.
- Moro, herra Thomas. - Huomenta.
Hyvää työtä.
Kuulkaahan. Ehkä puhun itseni tilalta ulos, mutta minä pidän teistä.
Olette hyviä työntekijöitä. Joten sanon.
- Asutteko hallituksen leirillä? - Asumme.
- Ja teillä on tanssit aina lauantaisin. - Totta maar.
- Olkaa tarkkana ensi lauantaina. - Kuinka niin?
Olen komitean johtaja. Minun pitää tietää.
Älkää sanoko, että minä kerroin.
Kuulkaa.
"Kansalaiset vihaisia punaisten polttaessa uudisasukkaiden leirejä,
ja määräävät riitapukarit lähtemään."
Mitä ne punaiset ovat?
Joku kutsuu aina jotakuta punaiseksi.
- Mitä ne punaiset ovat? - En ota siihen kantaa.
Sanon vain, että leiriin tulee lauantai-iltana tappelu.
Poliisit ovat valmiina puuttumaan asiaan.
Jatkakaahan nyt töitä.
Ehkä hommasin itseni vaikeuksiin, mutta te pidätte meistä ja minä pidän teistä.
- Emme sano, kuka kertoi. Kiitos. - Hyvä on.
Eikä siellä tapella.
- Iltaa. Kuka teidät kutsuikaan? - Herra ja rouva Brown.
Menkäähän sisään. Hei vain.
Hei, neiti Jennings. Kuinka voitte? Kiva nähdä.
Hei.
- Lähdetkö tansseihin? Osaan valssia. - Kaikki osaavat valssia.
- Eivät niin kuin minä. - Menehän sinä.
Tämä tyttö on kihloissa. Hän menee naimisiin. Hänen sulhonsa tulee kohta.
Moro, Bill. Kivannäköinen tyttö sinulla.
- Terve, herra Thomas, rouva Thomas. - Vartioitteko?
- Älkää huoliko. Ei synny ongelmia. - Toivottavasti tiedätte, mistä puhutte.
Iltaa, pojat. Kukas teidät kutsui?
Yksi Jackson. Buck Jackson.
- Okei. Pitäkää hauskaa. - Kiitos.
- Nuo ne ovat. - Mistä tiedät?
Aavistan vain.
Tuntuvat pelkäävän.
Seuraa heitä. Etsi Jackson. Kysy, tunteeko hän heidät. Minä jään tänne.
Hei.
Näkemiin.
Miten menee, neiti Joad? Kylläpä näytätte nätiltä.
- Haluatteko tanssia? - Kiitos, mutta hän ei voi oikein hyvin.
Kiitos silti.
Morjens.
Jackson.
Katsohan. Oletko nähnyt noita miehiä ennen?
Anteeksi, me pidämme leirin puhtaana.
Tiedän yhden. Teimme ennen töitä yhdessä. En kyllä kutsunut tänne.
Hyvä on. Pidä heitä silmällä. Älä päästä heitä silmistäsi.
Näin heidät. Auto ja viisi miestä eukalyptuspuiden luona.
Ja toinen, neljä miestä, päätiellä. Heillä on aseet.
Kiitos, Willy. Hyvin tehty. Menehän nyt tanssimaan.
Näyttää, että he ryhtyvät tositoimiin.
Miksi he haluavat leirille vahinkoa? Mikseivät he jätä meitä rauhaan?
- Haetaan kirveitä... - Juuri sitä he haluavat.
Jos he saavat tappelun aikaan, he voivat soittaa kytät. Ja sanoa, että rähinöimme.
- Olemme nähneet heidät. - Kaikki valmista?
- Ei tule ongelmia. - Älkää satuttako heitä.
Kaikki on järjestetty. Ehkei kukaan edes näe sitä.
Älkää käyttäkö keppejä, puukkoja tai aseita.
Jos pitää lyödä, lyökää sellaiseen paikkaan, joka ei vuoda verta.
Hyvät herrat, hatut pois. Kiitos.
- Hän se vain kaunistuu joka päivä. - Vauvaa odottava tyttö on aina kaunis.
- Äiti, tanssitaan. - En voi.
No, hyvä on sitten.
Tom, lopeta.
21.29. Mennään.
No niin. 21.30. Menoksi.
- Minä tanssin hänen kanssaan. - Ja kuka muu?
Anteeksi, äiti.
Avatkaa. Täällä on kuulemma rähinää.
- En minä näe rähinää. Keitä te olette? - Apulaissheriffejä.
- Onko lupa? - Ei sitä tarvita, kun on rähinä.
En näe enkä kuule mitään rähinää. Enkä usko, että sellaista on.
Katsokaa itse.
No niin, mennään sitten.
Oklahoma... EL204.
Ette voi pidättää ketään ilman lupaa.
Saamme luvan heti, kun kysymme päämajasta.
Etkö aio hyvästellä?
En tiennyt, äiti. Pitäisikö minun.
- Äiti... - Hiljaa, Ruthie.
Tule ulos.
Täällä kävi kyttiä, kirjoittivat ylös rekisterinumeroita.
Joku kai tietää jotain.
Pitihän sen tapahtua. Ennemmin tai myöhemmin.
Istuhan hetkeksi.
Haluaisin jäädä.
Haluaisin olla mukana ja nähdä kasvosi, kun sinä ja isä löydätte jonkun kivan paikan.
Olisi kiva nähdä teidät silloin.
Mutta en taida saada sitä mahdollisuutta.
- Voisin piilottaa sinut. - Niin, mutta en anna sinun tehdä sitä.
Jos piilotat henkilön, joka on tappanut toisen, syyllistyt itsekin rikokseen.
Hyvä on sitten.
Mutta mitä sinä aiot tehdä?
Arvaa, mitä olen ajatellut? Casyä.
Sitä, mitä hän sanoi.
Mitä hän teki.
Kuinka hän kuoli.
Muistan sen kaiken.
Hän oli hyvä mies.
Olen ajatellut meitäkin.
Meikäläiset elävät kuin porsaat, ja hyvä, rikas maa on kesantona.
Ehkä yhdellä on miljoona eekkeriä, ja 1 00 000 viljelijää näkee nälkää.
Olen miettinyt, että jos kaikki kokoontuisivat yhteen ja huutaisivat...
Ei. Ne ajavat pois ja tallovat matalaksi.
- Niin kuin Casynkin. - He ajavat minut pois kuitenkin.
He saavat minut ennemmin tai myöhemmin, yhdestä tai toisesta asiasta.
Siihen asti...
- Et kai aio tappaa ketään? - En, äiti.
Niin kauan kuin olen lainsuojaton, voin ehkä tehdä jotain.
Ehkä saan jotain selville.
Ehkä pummailen ympäriinsä ja keksin, mikä on vialla.
Katson sitten, voiko sen hyväksi tehdä jotain.
En ole ajatellut kaikkea selväksi. En voi. En tiedä tarpeeksi.
Kuinka kuulen sinusta?
Nehän voisivat tappaa sinut, enkä saisi ikinä kuulla. Miten saan tietää sinusta?
Ehkä se on niin kuin Casy sanoi.
Kenelläkään ei ole omaa sielua, vain pieni pala isoa sielua.
Se iso sielu kuuluu kaikille.
Sitten...
- Sitten mitä? - Sitten sillä ei ole väliä.
Olen ympärillä, pimeässä. Olen kaikkialla.
Minne vain katsot.
Jos jossain tapellaan, että nälkäiset saisivat ruokaa, olen siellä.
Jos kyttä hakkaa jotakuta, olen siellä.
Jos joku huutaa vihaisena, olen siellä.
Jos lapsilla on nälkä, ja he nauravat, kun illallinen on pian valmis, olen siellä.
Ja kun ihmiset syövät kasvattamaansa ruokaa,
asuvat rakentamassaan talossa,
olen sielläkin.
En ymmärrä.
En minäkään, mutta olen ajatellut sitä.
Annahan kätesi.
Hyvästi.
Myöhemmin, kun asiat rauhoittuvat, sinä palaat.
Toki, äiti.
Meikäläiset eivät pahemmin suukottele, mutta...
Hyvästi, äiti.
Hyvästi.
Käännähän tuo, Al, ja rullaa.
- Miten menee, John? - Pärjään ihan hyvin.
Winfield, mene ylös, pois tieltä.
En ymmärrä, miksi kiiruhdatte. Siellä on kuulemma töitä 20 päiväksi.
Joo, ja aiommekin tehdä 20 päivää.
- Onko valmista, äiti? - On. Kuinka voit, Saaronin ruusu?
Kaikki matkaan. Lähdetään Fresnoon.
Autan sinua.
- Varovasti nyt. - Rauhallisesti, lapsi.
Kyllä hän pärjää.
- Vahdi häntä, John. - Minä huolehdin hänestä.
- Oletko valmis, Al? - Kaikki hyvin, isä.
Nyt, äiti.
Hyvästi.
Kiitos paljon. Hyvästi.
Kiitos, herra Conway.
- Hei. - Olkaa varovaisia.
Töitä 20 päiväksi. Voi pojat.
On kiva päästä käsittelemään puuvillaa. Sen poimimista minä ymmärrän.
Ehkä. Ehkä töitä on 20 päiväksi, ehkei yhdeksikään.
- Se ei ole varmaa, ennen kuin teemme sitä. - Mitä nyt? Pelottaako?
Minä en enää ikinä pelkää.
Pelkäsin kyllä. Hetken aikaa näytti siltä, että meidät oli lyöty.
Näytti siltä, että maailmassa oli vain vihamiehiä.
Ettei kukaan ollut ystävällinen.
Se suututti ja pelotti minua. Kuin olisimme olleet eksyksissä, eikä kukaan välittänyt.
Sinähän pidät meidät koossa, äiti.
Minusta ei enää ole hyötyä, ja tiedän sen.
Näinä päivinä ajattelen vain entisiä aikoja.
Kotia.
Enkä enää näe sitä.
Nainen muuttuu joskus paremmin kuin mies.
Mies elää hyppäyksissä.
Vauva syntyy, joku kuolee, se on hyppäys.
Hän saa maatilan tai menettää sen, sekin on hyppäys.
Naiselle se on kaikki virtaa kuin joki.
Pikku pyörteitä tai vesiputouksia, mutta joki virtaa eteenpäin.
Nainen ajattelee sitä niin.
- Ehkä, mutta kyllä meitä koetellaan. - Tiedän.
Se tekee meistä kovia.
Rikkaat miehet kuolevat, heidän lapsensa eivät ole hyviä, hekin kuolevat.
Mutta me vain kestämme. Me elämme.
He eivät voi pyyhkiä meitä pois eivätkä tuhota meitä.
Me elämme ikuisesti, isä, sillä me olemme kansa.
© anoXmous @ https://thepiratebay.se/user/Zen_Bud